# data[].attributes.attachment_caption
Струнговська Дарина

# data[].attributes.headline
Палагна  — дівчина з багатого роду, добра господарка. Але вона не була вдоволена своїм мрійливим чоловіком, який все більше любив пасти маржинку, а не ходити коло хати. Не розуміла вона й Іванових пісень.На відміну від ніжної, вразливої та романтичної Марічки, Палагна постає як доволі вульгарна, приземлена жінка.Між Іваном та Палагною немає кохання, лише тверезий розрахунок. Їх шлюб, продиктований суто господарськими потребами. Але Палагна, як будь-яка жінка прагне уваги та любові, яку вона знаходить в обличчі сусіда, могутнього чарівника Юри.

# data[].attributes.subject
Палагна  — дівчина з багатого роду, добра господарка. Але вона не була вдоволена своїм мрійливим чоловіком, який все більше любив пасти маржинку, а не ходити коло хати. Не розуміла вона й Іванових пісень.На відміну від ніжної, вразливої та романтичної Марічки, Палагна постає як доволі вульгарна, приземлена жінка.Між Іваном та Палагною немає кохання, лише тверезий розрахунок. Їх шлюб, продиктований суто господарськими потребами. Але Палагна, як будь-яка жінка прагне уваги та любові, яку вона знаходить в обличчі сусіда, могутнього чарівника Юри.

# data[].attributes.body
Цегельник Дар'я

# data[].attributes.headline
Марічка Гутенюк – добра та ніжна дівчина, яка щиро віддана коханому Івану. Героїня мрійлива, дуже любить співати, знає безліч пісень. Марічка – поетична дівчина, знає секрети навколишньої природи, ворожіння. Вона складає співанки, які з'являються «ніби самі по собі». Мельничук 

# data[].attributes.subject
Марічка Гутенюк – добра та ніжна дівчина, яка щиро віддана коханому Івану. Героїня мрійлива, дуже любить співати, знає безліч пісень. Марічка – поетична дівчина, знає секрети навколишньої природи, ворожіння. Вона складає співанки, які з'являються «ніби самі по собі». Мельничук 

# data[].attributes.headline
Марічка Гутенюк  — кохана Івана. Познайомилася з Іваном ще з малечку. Поетична душа, складає і співає пісні, в той час як Іван грає на флоярі. Передчуває, що щасливо жити їм разом не судилося. Згодом, коли Іван пішов в найми, гине в Черемоші під час повені.

# data[].attributes.subject
Марічка Гутенюк  — кохана Івана. Познайомилася з Іваном ще з малечку. Поетична душа, складає і співає пісні, в той час як Іван грає на флоярі. Передчуває, що щасливо жити їм разом не судилося. Згодом, коли Іван пішов в найми, гине в Черемоші під час повені.

# data[].attributes.body
Заблоцький

# data[].attributes.headline
Марічка Гутенюк – добра та ніжна дівчина, яка щиро віддана коханому Івану. Героїня мрійлива, дуже любить співати, знає безліч пісень. Марічка – поетична дівчина, знає секрети навколишньої природи, ворожіння. Вона складає співанки, які з'являються «ніби самі по собі».

# data[].attributes.subject
Марічка Гутенюк – добра та ніжна дівчина, яка щиро віддана коханому Івану. Героїня мрійлива, дуже любить співати, знає безліч пісень. Марічка – поетична дівчина, знає секрети навколишньої природи, ворожіння. Вона складає співанки, які з'являються «ніби самі по собі».

# data[].attributes.body
Сироїд Валерія

# data[].attributes.headline
Прус Вікторії

# data[].attributes.body
Прус Вікторії

# data[].attributes.headline
Образ Іван Палійчука

# data[].attributes.subject
Образ Іван Палійчука

# data[].attributes.body
Іван Палійчук - надзвичайно привабливий образ в нашій літературі. Він - справжній син природи, захоплений її дивами. Його гра на сопілці - вияв Великої романтичної душі. А кохання до Марічки - чисте та вічне - джерело духовності героя. Дивовижність

Його натури

Ta

незламність характеру захоплює читача з перших сторінок

твору.

Василюк Назар

# data[].attributes.headline
Коли Іванові минуло 

# data[].attributes.body
Коли Іванові минуло 7 літ, він уже дивився на світ інакше. Він знав вже багато. Умів знаходити помічне зілля – одален, матриган і підойму, розумів, про що канькає каня, з чого повстала зозуля… Знав, що на світі панує нечиста сила, що в лісах повно лісовиків,
Тепер Іван уже легінь, стрункий і міцний, як смерічка, мастив кучері маслом, носив широкий черес і пишну кресаню
Прус Вікторія

# data[].attributes.headline
Юра  — мольфар,

# data[].attributes.body
Юра  — мольфар, людина, наділена надприродними здібностями. Йому під силу відігнати градову хмару чи, навпаки, викликати дощ, урятувати худобу чи звести людину — залежно від обставин та уподобань. Стає коханцем Палагни і прагне звести чарами Івана зі світу.

“Про нього люди казали, що він богує. Він був як бог, знаючий і сильний, той градівник і мольфар. В своїх дужих руках тримав сили небесні й земні, смерть і життя, здоров’я маржини й людини, його боялись, але потребували усі…”

“Він був могутній, потужний, все знав. Од його слова гинула зразу худоба, сохла й чорніла, як дим, людина, він міг наслати смерть і життя, розігнать хмару і сперти град, вогнем чорного ока спопелить ворогів і запалити в жіночому серці кохання. Він був земним богом, той Юра, що хтів Палагни, що простягав по неї руки, в яких тримає світові сили…

Попова Людмила

# data[].attributes.headline
Палагна – дружина Ів

# data[].attributes.body
Палагна – дружина Івана Палійчука. Вона постійно ворожить, зраджує близькій людині

“… з багацького роду, фудульна, здорова дівка, з грубим голосом й воластою шиєю. Правда, вона любила пишне лудіння, і немало десь піде грошей на шовкові хустки та дорогі згарди…

“Палагна сама сідлала свого коня і закладала червоний постіл в стремено так гордо, неначе всі гори належали тільки до неї.”

Баранюк Дар'я

# data[].attributes.headline
Іван – звичайний гуц

# data[].attributes.body
Іван – звичайний гуцульський парубок, дев’ятнадцята дитина в родині. Чарівна природа Гуцульщини пробудила в хлопцеві відчуття прекрасного, спостережливість та особливу вдумливість. Його очі таїли в собі щось незбагненне для інших. Навіть рідні люди не завжди розуміли Івана. Не могли вони зрозуміти прагнень його душі, що виходили за межі буденного життя. Герой прагнув пізнати загадковий світ природи. Він здавався йому справжньою казкою, де є місце не тільки звичайним людям, але й міфічним істотам.

Киба Гліб

# data[].attributes.attachment_caption
Кравченко Артем

# data[].attributes.headline
Марічка Гутенюк — поетична дівчина, знає секрети навколишньої природи, ворожіння. Вона складає співанки, які з’являються «ніби самі по собі». Вона настільки чиста, що вміє відповісти добром на зло. Ще в дитинстві вона назавжди привернула серце Іванка до себе, пригостивши його цукеркою у відповідь на спробу побити її.

# data[].attributes.subject
Марічка Гутенюк — поетична дівчина, знає секрети навколишньої природи, ворожіння. Вона складає співанки, які з’являються «ніби самі по собі». Вона настільки чиста, що вміє відповісти добром на зло. Ще в дитинстві вона назавжди привернула серце Іванка до себе, пригостивши його цукеркою у відповідь на спробу побити її.

# data[].attributes.body
Гнатюка Назара

# data[].attributes.headline
1. "Марічка не боялась нічого. За поясом, на голім тілі, вона носила часник, над яким пошептала ворожка, їй ніщо тепер не зашкодить. "  2. "Марічка обзивалась на гру флояри, як самичка до дикого голуба,- співанками. Вона їх знала безліч. Звідки вони з'являлись - не могла б розказати. Вони, здається, гойдалися з нею ще у колисці, хлюпались у купелі, родились у її грудях, як сходять квітки самосійні по сіножатях, як смереки ростуть по горах." 7. "Марічка і сама вміла складати пісні. "

# data[].attributes.subject
1. "Марічка не боялась нічого. За поясом, на голім тілі, вона носила часник, над яким пошептала ворожка, їй ніщо тепер не зашкодить. "  2. "Марічка обзивалась на гру флояри, як самичка до дикого голуба,- співанками. Вона їх знала безліч. Звідки вони з'являлись - не могла б розказати. Вони, здається, гойдалися з нею ще у колисці, хлюпались у купелі, родились у її грудях, як сходять квітки самосійні по сіножатях, як смереки ростуть по горах." 7. "Марічка і сама вміла складати пісні. "

# data[].attributes.body
Фурманчук Олена

# data[].attributes.headline
Палагна – дружина Івана. На відміну від ніжної, вразливої та романтичної Марічки, Палагна постає як доволі вульгарна, приземлена, меркантильна жінка.

# data[].attributes.subject
Палагна – дружина Івана. На відміну від ніжної, вразливої та романтичної Марічки, Палагна постає як доволі вульгарна, приземлена, меркантильна жінка.

# data[].attributes.body
На добрім хазяйстві Палагна набралась тіла, стала повна й червона, курила люльку, носила пишні шовкові хустки, а на воластій шиї блищало в неї стільки намиста, що челядь із заздрощів аж розсідалась».

«Його Палагна була з багацького роду, фудульна [горда, пихата, зарозуміла], здорова дівка, з грубим голосом й воластою шиєю».
Між Іваном та Палагною немає кохання, лише тверезий розрахунок, це шлюб, продиктований суто господарськими потребами. Проте Палагна теж потребує любові, яку знаходить в обличчі сусіда, могутнього чарівника Юри.
Кирилюк Валерія

# data[].attributes.headline
Іван Палійчук  

# data[].attributes.body
Іван Палійчук  — дев’ятнадцята дитина у родині. Не відчуваючи себе комфортно серед людей, часто втікає в ліс. Добре знається на травах ще з семи років. Згодом знайомиться із Марічкою, дівчинкою з ворожого роду. Між дітьми зав’язується дружба, а згодом — кохання. Після смерті батька хлопець змушений іти працювати на полонину, і коли повертається, дізнається, що Марічка загинула.
З великого горя Іван йде в ліс і там живе шість років. Потім повертається додому, одружується з Палагною. Закінчується його життя зустріччю із нявкою в образі Марічки. Іван йде за нею в ліс без страху, але мара зникає при появі чугайстра, доброго лісового духа. Потім Іванові вчувається її голос, і він, слідуючи за ним, падає з гори.

Іщук Артем

# data[].attributes.headline
Цитатна характеристика Марічки Гутенюк      Бонюк Юлія

# data[].attributes.subject
Цитатна характеристика Марічки Гутенюк      Бонюк Юлія

# data[].attributes.body
“…вона оповідала йому, що зветься Марічка, що пасе вже дроб’єта (вівці), що якась Марцинова — сліпа на одно око — покрала у них муку… і таке інше, обом цікаве, близьке і зрозуміле, а погляд її чорних матових очей м’яко поринав у Іваново серце…”
“Марічка любила, коли він грав на флояру. Задуманий все, встромляв очі кудись поза гори, неначе видів, чого не бачили другі, прикладав мережану дудку до повних уст, і чудна пісня, якої ніхто не грав, тихо спадала на зелену отаву царинок, де вигідно послали свої тіні смереки. Холодно було і мороз йшов поза шкуру, коли вилітали перші свистячі згуки…”
“Марічка і сама вміла складати пісні. Сидячи на землі, поруч з Іваном, вона обіймала свої коліна і потиху гойдалася в такт. її круглі литки, опалені сонцем і од колін голі до червоних онучів, чорніли під полою сорочки, а повні губи мило ламались, коли вона починала…”

# data[].attributes.headline
Палагна  — дівчина з багатого роду, добра господарка. Але вона не була вдоволена своїм мрійливим чоловіком, який все більше любив пасти маржинку, а не ходити коло хати. Не розуміла вона й Іванових пісень.На відміну від ніжної, вразливої та романтичної Марічки, Палагна постає як доволі вульгарна, приземлена жінка.Між Іваном та Палагною немає кохання, лише тверезий розрахунок. Їх шлюб, продиктований суто господарськими потребами. Але Палагна, як будь-яка жінка прагне уваги та любові, яку вона знаходить в обличчі сусіда, могутнього чарівника Юри.

# data[].attributes.subject
Палагна  — дівчина з багатого роду, добра господарка. Але вона не була вдоволена своїм мрійливим чоловіком, який все більше любив пасти маржинку, а не ходити коло хати. Не розуміла вона й Іванових пісень.На відміну від ніжної, вразливої та романтичної Марічки, Палагна постає як доволі вульгарна, приземлена жінка.Між Іваном та Палагною немає кохання, лише тверезий розрахунок. Їх шлюб, продиктований суто господарськими потребами. Але Палагна, як будь-яка жінка прагне уваги та любові, яку вона знаходить в обличчі сусіда, могутнього чарівника Юри.

# data[].attributes.body
Примак Маргарити

# data[].attributes.headline
Юра - мольфар,людина

# data[].attributes.body
Юра - мольфар,людина, наділена надприродними здібностями.

“Ага! Ти так!.. То я мушу тебе заклинати. Я заклинаю вас, громи й громовенята, тучі і тученята, я розганяю тебе, фортуно, наліво, на ліси й води…”

“Про нього люди казали, що він богує. Він був як бог, знаючий і сильний, той градівник і мольфар. В своїх дужих руках тримав сили небесні й земні,  смерть і життя, здоров’я маржини й людини, його боялись, але потребували усі…”

Рущиц Софія

# data[].attributes.headline
Марічка Гутенюк – добра та ніжна дівчина, яка щиро віддана коханому Івану. Героїня мрійлива, дуже любить співати, знає безліч пісень. Марічка – поетична дівчина, знає секрети навколишньої природи, ворожіння. Вона складає співанки, які з’являються «ніби самі по собі». Вона настільки чиста, що вміє відповісти добром на зло. Нестерук Зоряна 

# data[].attributes.subject
Марічка Гутенюк – добра та ніжна дівчина, яка щиро віддана коханому Івану. Героїня мрійлива, дуже любить співати, знає безліч пісень. Марічка – поетична дівчина, знає секрети навколишньої природи, ворожіння. Вона складає співанки, які з’являються «ніби самі по собі». Вона настільки чиста, що вміє відповісти добром на зло. Нестерук Зоряна 

# data[].attributes.headline
мольфар, людина, над

# data[].attributes.body
мольфар, людина, наділена надприродними здібностями. Йому під силу відігнати градову хмару чи, навпаки, викликати дощ, урятувати худобу чи звести людину — залежно від обставин та уподобань. Стає коханцем Палагни і прагне звести чарами Івана зі світу.

Лукащук Максим