# data[].attributes.headline
מעצבים את "מישו"

# data[].attributes.subject
מעצבים את "מישו"

# data[].attributes.body
כל ילד.ה יקבלו דף מצולם של הדובי מישו. יחד נעצב בחומרים מגוונים ונכניס "חיים" חדשים לדובי מישו.

# data[].attributes.headline
דבר המנהלת, עינב בעהם

# data[].attributes.subject
דבר המנהלת, עינב בעהם

# data[].attributes.body
כיתה ו'1

# data[].attributes.attachment_link.title
צעצועים ללא ילדות

# data[].attributes.attachment_link.title
עמיר בניון ילדות נשכחת Amir Benayoun

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
מיטב שירי הילדים

# data[].attributes.attachment_link.title
קורין אלאל - שיר לשירה (אנימציה)

# data[].attributes.headline
תערוכת צעצועים ביד ושם

# data[].attributes.subject
תערוכת צעצועים ביד ושם

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
כאן 11 - תאגיד השידור הישראלי

# data[].attributes.attachment_link.title
מבט - תערוכת צעצועי ילדים בשואה | כאן 11 לשעבר רשות השידור

# data[].attributes.headline
אתר יד ושם- ילדים בשואה

# data[].attributes.subject
אתר יד ושם- ילדים בשואה

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
פטר גינז (1928 - 1944), "רחוב בטרזין".
צבעי מים, דיו ועפרון על נייר.
אוסף מוזיאון האמנות, יד ושם

פטר גינז נולד בפראג. הוא היה נער ברוך כישרונות וכבר בגיל צעיר צייר וכתב מאמרים, סיפורים קצרים ושירים. עם כיבוש צ'כיה על ידי הצבא הגרמני ויישום חוקי הגזע, סולק פטר מבית ספרו. ב-1942 גורש לטרזין, שם המשיך לצייר ולכתוב. עם חבריו בביתן הנערים ערך והוציא לאור עיתון מחתרתי בשם "ודם" ("אנחנו מובילים"). בסתיו 1944 גורש לאושוויץ, שם נרצח מיד עם הגעתו.

# data[].attributes.attachment_link.description
כמיליון וחצי ילדים נרצחו בשואה. מעטים שרדו. מספר הילדים ששרדו מוערך באלפים בודדים. בתערוכת זו מוצגים צעצועי ילדים, משחקים, יצירות אמנות, יומנים ואלבומים, וכן עדויות של ניצולים שחולקים את חוויות ילדותם לפני השואה, במהלכה ומיד אחריה.

# data[].attributes.headline
סיפורו  של פרד לסינג

# data[].attributes.subject
סיפורו  של פרד לסינג

# data[].attributes.attachment_link.title
הדובון של פרד

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
מיטב שירי הילדים

# data[].attributes.attachment_link.title
החלונות הגבוהים - הבובה זהבה (אנימציה)

# data[].attributes.headline
תיעוד הסיפור של פרד והדובון

# data[].attributes.subject
תיעוד הסיפור של פרד והדובון

# data[].attributes.body
מוזיאון יד ושם

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
דובון הצעצוע שייך לפרד לסינג, ששרד כילד בשואה ומתגורר כיום בארצות הברית. לסינג היה תלמיד בית ספר כאשר פלשו הגרמנים להולנד. הוא הוסתר על ידי משפחה נוצרית ובמשך זמן זה הפך דובון הצעצוע לחברו היחיד, שותפו לסוד ומקור נחמתו. לאחר תום המלחמה נשאר דוב הצעצוע עם פרד לסינג עד שלסינג הסכים להשאילו ליד ושם עבור תצוגה זו.

# data[].attributes.attachment_link.title
דובון הצעצוע של הילד פרד לסינג שהיה עמו במסתור בהולנד

# data[].attributes.attachment_link.description
דובון הצעצוע שייך לפרד לסינג, ששרד כילד בשואה ומתגורר כיום בארצות הברית. לסינג היה תלמיד בית ספר כאשר פלשו הגרמנים להולנד. הוא הוסתר על ידי משפחה נוצרית ובמשך זמן זה הפך דובון הצעצוע לחברו היחיד, שותפו לסוד ומקור נחמתו. לאחר תום המלחמה נשאר דוב הצעצוע עם פרד לסינג עד שלסינג הסכים להשאילו ליד ושם עבור תצוגה זו.

# data[].attributes.headline
מצגת שיתופית

# data[].attributes.subject
מצגת שיתופית

# data[].attributes.body
העלו את היצירות של הילדים  למצגת השיתופית

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
פנינה פזית שמואל

# data[].attributes.attachment_link.title
הדובי מישו.pptx

# data[].attributes.headline
סיפורה של סטלה קנובל

# data[].attributes.subject
סיפורה של סטלה קנובל

# data[].attributes.headline
תיעוד הסיפור של סטלה קנובל

# data[].attributes.subject
תיעוד הסיפור של סטלה קנובל

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
1. ילדים ונוער בשואה

2. הדובי "מישו" שלקחה עמה הילדה סטלה קנובל כשברחה עם הוריה מקרקוב לאחר פרוץ המלחמה

הדובי "מישו" שלקחה עמה הילדה סטלה קנובל כשברחה עם הוריה מקרקוב לאחר פרוץ המלחמה

הדובי "מישו" תמונות נוספות

סטלה קנובל, ילידת קרקוב, שנת 1931, קיבלה את הדובי ליום הולדתה השביעי מאביה, מרטון, שהיה רופא וקצין בצבא הפולני.

באוגוסט 1939 גויס מרטון קנובל במסגרת גיוס חירום של הצבא הפולני. לאחר כניעתו של הצבא הפולני, הצליח מרטון לברוח וחבר לסטלה ולאמה שנמלטו מביתם כשהן לוקחות עמן חפצים ספורים- בהם הדובי "מישו".

משפחת קנובל חצתה את הגבול ועברה אל העיר צ'ורטקוב (Czortków) שהייתה תחת שלטון סובייטי.

אולם חודשים ספורים לאחר הגעתם גורשו לסיביר בני המשפחה יחד עם פליטים פולנים אחרים שסירבו לקבל אזרחות סובייטית משום שרצו לשוב לפולין בתום המלחמה.

את הדרך לסיביר עשו הפליטים בקרונות משא במסע שארך כחודשיים. הם שוכנו במחנה עבודה ביערות ורוב הגברים נשלחו לעבודות ביער. כרופא, זכה מרטון לעבוד בעיירה במקצועו.

בשנת 1941, שוחררו עצורי המחנה בעקבות ההסכם שנחתם בין הסובייטים וממשלת פולין הגולה שבלונדון. הפליטים עשו את דרכם לסמרקנד, אוזבקיסטן, שם קיבל מרטון עבודה בסנטוריום, ובזכות עבודתו קיבלה המשפחה מזון וחדר להתגורר בו.

בהמשך התגייס מרטון לצבא אנדרס ושירת בבית חולים צבאי באוזבקיסטאן. מהחזית שלח האב למשפחתו הנחיות כיצד להצטרף אליו. סטלה הצעירה הייתה זו שלקחה עגלה, דאגה להניח עליה את האם שהחלימה ממחלת הטיפוס, והובילה אותה לתחנת הרכבת. השתיים הגיעו מאוזבקיסטן לטהרן ושם שהו מעל שנה.

בטהרן עבדה אנה כאחות. באחד הימים הגיע מרטון, שהוצב עם צבא אנדרס בעיראק, לבקר את השתיים, והביקור זכור לסטלה כאירוע מיוחד בו לקחו אותה לסרט וקנו לה את השעון הראשון שלה.

במרץ 1943 הצטרפו סטלה ואנה לקבוצה של 'ילדי טהרן' בדרכם לארץ ישראל. במסגרת המסע עם 'ילדי טהרן' התוודעה סטלה לראשונה ליהדותה ולציונות.

בתום חודשיים בדרכים הגיעו האם והבת לארץ ישראל כשבידיהן סלסילה, חמישה דולרים והדובי 'מישו'. הדובי של סטלה שליווה אותה בכל תחנות הנדודים היה לה לחבר ולאח.

כך סיפרה סטלה עם מסירת הדובי למשמרת ביד ושם:

"מפני שהייתי בת יחידה וכל כך רציתי אח ואחות, הדובי מסמל בשבילי משפחה... הוא היה האח והאחות ונצמדתי אליו... לא היו לי צעצועים אחרים... הוא חלק מהמשפחה שלי... השריד היחיד מהבית בפולין... אני יודעת שביד ושם ישמרו עליו... רציתי לקבור אותו בגינה, אבל חששתי שמישהו ימצא אותו ויזרוק אותו... המחשבה שיזרקו אותו לפח אשפה זה נורא בשבילי... זה (הדובי) מסמל בשבילי את חיי".

אוסף החפצים, מוזיאון יד ושםתרומת סטלה קנובל, גבעתיים, ישראל

# data[].attributes.attachment_link.title
עדים דוממים - סיפורי חפצים מאוסף מוזיאון יד ושם

# data[].attributes.attachment_link.description
ילדים ונוער בשואה הדובי "מישו" שלקחה עמה הילדה סטלה קנובל כשברחה עם הוריה מקרקוב לאחר פרוץ המלחמה הדובי "מישו" תמונות נוספות סטלה קנובל, ילידת קרקוב, שנת 1931, קיבלה את הדובי ליום הולדתה השביעי מאביה, מרטון, שהיה רופא וקצין בצבא הפולני. באוגוסט 1939 גויס מרטון קנובל במסגרת גיוס חירום של הצבא הפולני.

# data[].attributes.headline
תמיד יחכו לך

# data[].attributes.subject
תמיד יחכו לך

# data[].attributes.attachment_link.title
תמיד יחכו לך - לאה שבת

# data[].attributes.headline
הדובי של פרד- סיפור

# data[].attributes.subject
הדובי של פרד- סיפור

# data[].attributes.body
איריס ארגמן

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
פנינה פזית שמואל

# data[].attributes.attachment_link.title
הדובי של פרד.pptx

# data[].attributes.attachment_link.title
צעצועים ללא ילדות