# data[].attributes.body
Колись перед людиною постала проблема. Як вимірювати цінності матеріального світу? Як оцінити працю та вартість вкладу людини у загальний добробут? Тоді людина винайшла гроші.                            Як і більшість людських винаходів, гроші – це велике добро та велике зло водночас. Спершу розглянемо їхні позитивні риси. За допомогою грошей людина може забезпечити себе житлом, їжею, одягом та іншими необхідними речами. Їй не потрібно все робити самій. Так програміст виконує свою роботу яка йому до душі, а одяг та їжу купує в кравця та повара. Коли людина має багато грошей, в неї так само багато можливостей: подорожувати, навчатися в кращих університетах, покращити свою зовнішність за допомогою пластичної операції тощо.                              Саме тому, що гроші забезпечують численні потреби, багато людей вирішують, що для життя потрібні лише гроші. І вони присвячують своє життя матеріальним цінностям. Гроші поступово затьмарюють їхній розум. Потрібно заробити більше, працювати без відпочинку. А ось є нагода обдерти ближнього! Треба скористатися цією нагодою, адже вона вигідна! А тепер спитайте того, хто втратив через гроші здоров’я або сидить у в’язниці, чи варті були гроші їхніх втрат. Він скаже: ні, але тоді я про це не подумав. Люди забувають, що гроші є благом, коли вони служать людині, а не навпаки. Гроші мають бути для людини, а не людина для грошей! Людині даний не один лише матеріальний світ. Є також світ духовних цінностей. Світ доброти, віри, моральних принципів, кохання та поваги до інших. І я вважаю, що ці два світи рівноцінні. Неможливо в суспільстві прожити без грошей. Але зосередитися на самих грошах – це все одно, що відрубати собі одну руку або вкоротити життя наполовину. Людина заради грошей іноді стає здатною на злочин.                 А тепер спитайте того, хто втратив через гроші здоров’я або сидить у в’язниці, чи варті були гроші їхніх втрат. Він скаже: ні, але тоді я про це не подумав.                                                          Люди забувають, що гроші є благом, коли вони служать людині, а не навпаки. Гроші мають бути для людини, а не людина для грошей! Людині даний не один лише матеріальний світ. Є також світ духовних цінностей. Світ доброти, віри, моральних принципів, кохання та поваги до інших. І я вважаю, що ці два світи рівноцінні.

# data[].attributes.headline
Дима Матвейчук

# data[].attributes.subject
Дима Матвейчук

# data[].attributes.body
На мою думку вислів ''продати душу''чули багато людей.Багато людей продали б душу,але якою ціною?Щоб більш зрозуміліше пояснити,приведу приклад.Наприклад ви будете працювати на якійсь професії,ви будете багато заробляти,але вам ця професія не буде подобатись,й буде вона займати більшу частину вашого життя.Ось що я собі уявляю чуючи цей вислів.Візьме наприклад Лихваря, з повісті "Гобсек".
Так,йому ця професія подобалася,а саме гроші,прибуток від неї,але він заробляв гроші брехнею,та шантажем.Тому можна вважати що він продав душу Дияволу.
З всього цього можна зробити висновок,що продати душу може людина, у якої є якісь проблеми, або із здоровьям, або з близькими.Чи людина у якої душі ніколи не було.І для неї головне тільки він сам.
На мою думку гроші,влада в нашому житті не головне,й вони не варті того щоб  продавати власну душу.

# data[].attributes.headline
Любі учні, підпишіть, будь ласка, свої роботи)))

# data[].attributes.subject
Любі учні, підпишіть, будь ласка, свої роботи)))

# data[].attributes.headline
"Гроші та влада: чи варті вони того, щоб продати душу ?"

# data[].attributes.subject
"Гроші та влада: чи варті вони того, щоб продати душу ?"

# data[].attributes.body
Припустимо, є певна людина , і вона дуже любить гроші . Все робить для того ,щоби цих грошей побільше мати , не шкодуючи ні себе ні інших. Коли може -заробляе,коли не може - дурить ,нахабніє, краде.
Гроші для такого індивіда є основною метою в житті ,тому формують ціль його внутрішню систему етичних пріоритетів. Найгірше в цій людині те, що самій їй дуже важко зрозуміти ,усвідомити , помітити,ненормальність власного існування . Вона краде,краде,краде,ті гроші,вже навіть не знає,куди їх витрачати , бо має їх дуже багато. Але разом із тим залишається нещясною,проклятою. Покарання дає людині можливість відчувати Бога,переконатисьв Його існуванні, в Його безпосередньому впливі на життя,духовно очистить.

# data[].attributes.headline
З нетерпінням чекаю ваших есе, мої любі учні)))

# data[].attributes.subject
З нетерпінням чекаю ваших есе, мої любі учні)))

# data[].attributes.headline
Гроші та влада: чи варті вони того, щоб продати душу? ( Малик Софії) 

# data[].attributes.subject
Гроші та влада: чи варті вони того, щоб продати душу? ( Малик Софії) 

# data[].attributes.body
Гадаю, всі чули словосполучення "продати душу". Більшість людей приймає його дуже скептично. До нього у мене виникає дві асоціації. Перша: вибрати справу життя і виконувати лише її, віддаватися роботі на сто відсотків. Друга: займатися чимось з великим, незвичайним успіхом, але після смерті душа потрапить у пекло.  Мабуть, остання асоціація більш точна, але мені ближча перша.  Особисто я не маю справу життя, і коли знайду її навряд чи продам душу.
Згадайте лихваря з повісті Оноре де Бальзака "Гобсек". Яке задоволення він отримував від грошей, золота і влади! Чи погано мати пристрасть до цих речей? На перший погляд, так, але якщо подивитися з іншого боку, в цьому є свій плюс : Гобсек був щасливим.
Погодьтесь, людина продасть душу, коли буде від чогось залежна. Мені одразу згадуються рядки з вірша : "Ты скажешь я независим, поверь мне зависим каждый".
Я прийшла до висновку, що продати душу можна лише для чогось особливого. На мій погляд, гроші та влада того не варті. А заради чого ви б змогли продати душу?