# data[].attributes.body
Muren i genomskärning

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Wolfgang Hansson var på plats när Berlinmuren föll

BERLIN. När jag stod vid Checkpoint Charlie för 30 år sedan och upplevde östtyskarnas oförställda glädje, häpnad och hopp kändes det som en magisk natt som för alltid förvandlade världen till en bättre plats.

När jag nu är tillbaka tas friheten för given. Glädjen finns inte längre där och inte mycket till hopp heller.

Checkpoint Charlie, den mytomspunna gränsövergången mellan öst och väst där spioner utväxlades, har förvandlats till ett kommersiellt turistmecka. Några spår av muren är inte lätta att upptäcka och den vaktkur turisterna tar sina bilder framför medan bilarna otåligt försöker komma fram, känns kitschig.

Stämningen var en helt annan sent på kvällen den 9 november 1989.

Då styrde fortfarande det allsmäktiga kommunistpartiet SED i det som var staten DDR. En stat som 1961 bestämde sig för att bygga en mur i ett försök att hindra medborgarna från att lämna landet. En mur som bildade en järnridå mellan öst och väst.

Kommunistpartiet var hårt pressat

Jag hade sent på eftermiddagen samma dag varit på en presskonferens med partisekreterare Günther Schabowski några kvarter bort där han överraskande meddelade att övergångarna i Berlinmuren skulle öppnas för vanliga östtyskar. Man behövde ansöka om pass men de som ville skulle kunna resa över till väst under ordnade former.

Beslutet var kulmen på några månader av unika och massiva folkliga protester. Kommunistpartiet kände sig för första gången under DDR:s 40-åriga historia hårt pressat.

Någon ställde frågan på presskonferensen om när detta skulle börja gälla. Schabowski var stressad. Jag minns hur han grävde i sin portfölj efter det rätta pappret men hittade det inte. Så han improviserade.

- Nu direkt, sade han. Ab sofort.

Folkmassan växte

När östtyskarna såg på kvällsnyheterna vad Schabowski sa drog de sina egna slutsatser. De samlades vid gränsövergångarna mot Västberlin. Till fots och i tutande Trabanter.

När jag kom ner till Checkpoint Charlie några timmar före midnatt hade redan en stor folkmassa samlats. En folkmassa som ständigt växte. De viftade med sina id-kort i luften och krävde att vakterna skulle öppna gränsen. Soldaterna såg mer och mer obekväma och nervösa ut. Deras befäl sprang ut och in i gränskuren och ringde men de fick aldrig några svar.

Ingen höjdare i kommunistpartiet ville ge order om att öppna eld mot folkmassan men ingen ville heller ge ordern att öppna bommarna. Till slut fick befälen på plats fatta beslutet själva.

Jag kommer aldrig att glömma ansiktsuttrycken hos östtyskarna som trängdes runtomkring mig. De kunde inte tro att vad de just upplevde var sant. Folk tog sig för pannan och skrek: "Herregud, herregud!". Andra nöp sig själva i armen för att försäkra sig om att de fortfarande levde. Orden "Detta kan inte vara sant" hördes överallt.

Champagnekorkar flög i luften

Meningen var att man skulle visa upp sitt id-kort för vakterna men efter att de första tagit sig genom bommarna vällde folkmassan bara över under ett vilt jublande. På andra sidan väntade västtyskar med champagneflaskor i händerna. Korkarna flög och alla kramade alla i en allmän förbrödring.

Även för mig som inte levt 40 år som fånge bakom muren var det en oerhört stark, gåshudsskapande upplevelse.

Bara några dagar tidigare hade jag rest in i DDR via Checkpoint Charlie för att bevaka ett viktigt kommunistpartimöte. Jag möttes av vakter med stenansikten som noga gick igenom min packning och ställde misstänksamma frågor. De undersökte bilens underrede med speglar och kollade så att bagageluckan inte hade några dolda utrymmen.

Det kändes verkligen som man åkte från friheten till en stat där vad som helst kunde hända.

Jag hade varit i Östtyskland någon månad tidigare när DDR firade sitt 40-årsjubileum. Sovjetunionens ledare Michail Gorbatjov var på plats och alla undrade vad han skulle säga. Skulle han utlova ryskt stöd för att kväsa det folkliga upproret eller skulle han snarare uppmuntra de som ville ha en förändring?

"Fiender till staten"

Talkörer av östtyskar ropade hoppfullt hans namn.

Utanför Getsemanekyrkan i Berlin stod poliser från Stasi och försökte förgäves hindra mig och andra utländska journalister från att komma in.

- De där inne är fiender till staten, hävdade en polisman.

Några timmar senare hade de gripit 500 personer.

Vissa kyrkor blev hösten 1989 en plats för oppositionen att samlas.

Utanför Getsemanekyrkan hänger i dag en banderoll som utropar "Frihet för de politiska fångarna i Turkiet". Inne finns en lågmäld utställning om händelseutvecklingen för 30 år sedan som ledde till Berlinmurens fall.

Dagen efter DDR:s 40-årsfirande reste jag till Leipzig där gatuprotesterna börjat någon månad tidigare med de så kallade måndagsdemonstrationerna.

Fruktade det värsta

På kvällen tågade jag med tiotusentals människor genom stadens regnvåta kullerstenar. Tyskarna ropade "Vi är folket!" och "Bort med SED!". Det kändes overkligt att regimen skulle tillåta den här typen av protester. På sidogatorna såg jag hur kravallpolisen laddat upp. Långa rader med bussar fulla av tungt beväpnad polis. Vi var många som fruktade det värsta. Att regimen skulle ge order om att skjuta.

Men ordern kom aldrig.

Mot slutet av protesten jagade polisen demonstranter med batonger och några greps men det kom aldrig till några våldsamma oroligheter.

Det var redan här som regimens öde beseglades. Processen som utmynnade i Berlinmurens fall en månad senare.

Natten den 9 november lät jag mig svepas med av folkmassorna som hade ett väldigt tydligt mål. De ville till Kürfurstendamm, den berömda shoppinggatan i Västberlin. De ville med egna ögon se om de där lyxiga butikerna de sett i västtysk tv existerade i verkligheten eller om de som kommunistpartiet hävdade bara var en fasad för att skapa oro och avundsjuka i DDR.

Den natten avslöjades lögnen.

Men sedan hände något märkligt.

Fick smaka på friheten

I stället för att stanna kvar i väst och söka asyl så började folk vandra hemåt. De hade fått smaka på friheten och visserligen var den söt och god men de skulle trots allt gå till jobbet om bara några timmar. De somnade i förvissningen att muren nu var ett minne blott.

Kvällen efter stod jag i korsningen Schwedter Strasse och Eberwalder Strasse med en folkmassa som hela tiden växte. Med hjälp av släggor och tryckluftsborrar gjorde gränssoldater ett fysiskt hål i muren där det tidigare inte funnits någon övergång. De normala övergångarna räckte helt enkelt inte till för att hantera strömmen av människor som ville ta sig över till Västberlin.

För varje bit av muren som rasade ner jublade folkmassan. För många var det i detta ögonblick de insåg hur deras liv plötsligt förändrats.

Nästa dag gick jag genom denna öppning med tusentals östtyskar som var på väg för att träffa släktingar och vänner de inte kunnat hälsa på under nästan tre decennier.

Därefter hände allt mycket snabbt. Kommunismen föll i land efter land i Östeuropa och till slut upplöstes till och med det mäktiga imperiet Sovjetunionen.

En ny världsordning

Det på den tiden högst levande hotet om kärnvapenkrig var som bortblåst. Krig över huvudtaget fanns inte längre på dagordningen. Världen hade blivit god och arméer onödiga. En ny världsordning hade inträtt.

Häftigast av allt var att det hade skett nästan helt och hållet på fredlig väg. Väldigt lite blod spilldes vilket måste ses som unikt för en så genomgripande politisk revolution.

Statsvetaren Francis Fukuyama deklarerade "historiens slut" där den västerländska liberala demokratin stod som segare. Den perfekta, konfliktfria världen låg framför oss.

Det lät för bra för att vara sant. Och det var det också.

Framtidstron är som bortblåst

Krigen i forna Jugoslavien var en första förvarning och det definitiva trendbrottet kom med terrordåden i USA den 11 september 2001 och USA globala krig mot terrorismen.

Spiken i kistan var Rysslands invasion av Georgien 2008 och president Putins annektering av Krim 2014.

Efter det var det slut med allt tal om att banta försvaren.

Sedan dess har det fortsatt med Donald Trump, brexit och högerpopulismen i Europa.

Den nya fredliga världsordningen som uppstod efter Berlinmurens fall blev inte särskilt långvarig. Nu känns det nästan som vi är tillbaka på ruta ett.

Kommunistspöket har ersatts av andra auktoritära ideologier och ledare.
Framtidstron som människor över hela världen kände när muren föll är numera som bortblåst.

Men det säljs fler små murbitar och östtyska uniformsmössor vid Checkpoint Charlie än någonsin.

Berlinmuren - på 30 sekunder

1949 1961 1989

2 maj: Första sprickan i järnridån sker när Ungern klipper upp gränsstängslet mot Österrike och tusentals DDR-medborgare under sommaren och hösten flyr denna väg till väst.

Juni: De första fria valen hålls i Polen. Kommunistpartiet förlorar makten.

4 september: Måndagsdemonstrationerna mot kommunistregimen i DDR drar igång i staden Leipzig och sprider sig så småningom till övriga DDR.

4 oktober: 5 000 östtyskar som flytt till Västtysklands ambassad i Prag körs i tåg till Västtyskland.

18 oktober: DDR:s kommunistpartiledare Erich Honecker avsätts och ersätts av den mer reformvillige Egon Krenz i ett försök att blidka kritiken mot regimen.

9 november: Berlinmuren faller sedan DDR infört nya reseregler.

17 november: Demonstrationer mot kommunistregimen inleds i Tjeckoslovakien. Landet delas senare i två delar.

3 december: Nyligen tillträdde Egon Krenz tvingas avgå som kommunistledare i DDR och fria val utlyses.

8 december: Kommunistpartiet lämnar över makten till oppositionen, Medborgarforum

1990 1991

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
aftonbladet: sveriges nyhetskälla och mötesplats

# data[].attributes.attachment_link.title
En magisk natt som förändrade världen - men inte som vi trodde

# data[].attributes.attachment_link.description
BERLIN. När jag stod vid Checkpoint Charlie för 30 år sedan och upplevde östtyskarnas oförställda glädje, häpnad och hopp kändes det som en magisk natt som för alltid förvandlade världen till en bättre plats. När jag nu är tillbaka tas friheten för given. Glädjen finns inte längre där och inte mycket till hopp heller.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
En utskrift från Dagens Nyheter, 2019-11-09 13:24

Artikelns ursprungsadress: https://www.dn.se/nyheter/varlden/felsagningen-som-forandrade-europa-sa-gick-det-till-nar-berlinmuren-foll/

Världen

Den 9 november 1989 skrivs världshistoria - och allt startar med vad som i dag blivit en av världens mest kända presskonferenser.

Det här är historien om när gränsen mellan Öst- och Västtyskland öppnades.

Så här jobbar DN med kvalitetsjournalistik: uppgifter som publiceras ska vara sanna och relevanta. Rykten räcker inte. Vi strävar efter förstahandskällor och att vara på plats där det händer. Trovärdighet och opartiskhet är centrala värden för vår nyhetsjournalistik. Läs mer här.

Ⓒ Detta material är skyddat enligt lagen om upphovsrätt
MISSA INTE NÄSTA ARTIKEL:
Felsägningen som förändrade Europa - så gick det till när Berlinmuren föll

# data[].attributes.attachment_link.title
Felsägningen som förändrade Europa - så gick det till när Berlinmuren föll - DN.SE

# data[].attributes.attachment_link.description
En utskrift från Dagens Nyheter, 2019-11-09 13:24 Artikelns ursprungsadress: https://www.dn.se/nyheter/varlden/felsagningen-som-forandrade-europa-sa-gick-det-till-nar-berlinmuren-foll/ Världen Den 9 november 1989 skrivs världshistoria - och allt startar med vad som i dag blivit en av världens mest kända presskonferenser. Det här är historien om när gränsen mellan Öst- och Västtyskland öppnades.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
I centrala Berlin börjar staden vakna, gatan sopas och morgonpendlare skyndar förbi Checkpoint Charlie som var en av de mest kända gränsövergångarna mellan Öst- och Västberlin. Nu är det en plats dit turister vallfärdar. Den 23 augusti 1961 tog de amerikanska truppernas pansarvagnar över gatan och ockuperade gränsen vid Friedrichstrasse.

Dagens Berlinbor skyndar förbi Bernauer Strasse. 1966 lekte tre pojkar med leksaksvapen framför muren.

Försoningskyrkan på Bernauer Strasse finns inte längre kvar i sin ursprungliga form. Kyrkan sprängdes 1985 eftersom den ansågs vara ett säkerhetshot av den östtyska regeringen då den låg i den så kallade dödsremsan, ingenmansland mellan de två olika länderna. I dag finns ett minneskapell över kyrkan och över de som dog i flykten mellan öst och väst. Den 9 november, på dagen trettio år sedan muren föll, kommer Tysklands förbundskansler Angela Merkel delta i en andakt i kapellet.

En ölfestival öppnar snart sina tält för besökarna och en konstgjord pulkabacke har byggts upp på Potsdamer Platz. I bilden från 1962 ser man pansarhindren vid muren som skulle förhindra tyskarna att ta sig mellan länderna.

Vid Bernauer Strasse står delar av muren kvar som minnesmärke. Under tiden då muren byggdes användes den här platsen som flyktväg för de som inte ville stanna på östsidan. De som ville rymma tog sats och hoppade från fönstren och taken från husen bakom muren och över till västsidan. Fönstren murades dock snart igen och taken försågs med taggtråd. I dag är husen rivna.

I dag är korsningen mellan Bernauer Strasse och Schwedter Strasse vältrafikerad. Precis här träffades ett par med en liten pojke den 12 augusti 1961. Kvinnan, som står på den östtyska sidan, har lyft sin son över taggtråden för att ge honom frihet i väst hos sin man som står på andra sidan. De vet att de kanske aldrig får träffa varandra igen och kvinnan torkar sina tårar. Senare byggdes muren där taggtråden går mellan paret.

Vid gränsstationen på Fredrichstrasse finns skyltarna fortfarande kvar. "Nu lämnar du den amerikanska sektorn" upplyser de sin omgivning. Inför trettioårsdagen samlas flera olika tv-team på platsen för att göra inslag om murens fall. Den 24 augusti 1961 blickade amerikanska soldater från den västra sidan över gränsen där Folkpolisen från öst blickade tillbaka.

En vägg i ett bostadsområde har målats med graffiti. Det var här Conrad Schumann, en soldat från Östtyskland, blev känd för sin rymning från öst till väst den 15 augusti 1961. Schumann arbetade som gränsvakt vid Bernauer Strasse när gränsdragningen ännu inte var mer än en taggtråd. Vid ett obevakat ögonblick tog han språnget över taggtråden och flydde. Fotografen Peter Leibing tog bilden som senare blivit en symbolbild för Kalla kriget.

Hur har vi gjort?

Efter ett noggrant urval av bilder från Öst- och Västtyskland under 60-talet har DN:s fotograf Lars Lindqvist rest till Berlin för att fotografera de kända platserna i dag. Därefter har de nya bilderna kombinerats med äldre bilder för att visualisera de landmärken som ännu finns kvar.

# data[].attributes.attachment_link.title
Bildspecial: Spåren från det delade Tyskland - DN.SE

# data[].attributes.attachment_link.description
I centrala Berlin börjar staden vakna, gatan sopas och morgonpendlare skyndar förbi Checkpoint Charlie som var en av de mest kända gränsövergångarna mellan Öst- och Västberlin. Nu är det en plats dit turister vallfärdar. Den 23 augusti 1961 tog de amerikanska truppernas pansarvagnar över gatan och ockuperade gränsen vid Friedrichstrasse.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Åsikterna i inlägget är debattörens egna.
"Es kann nur besser werden!" Det kan bara bli bättre!
De orden upprepade Elisabeth på bred sachsiska, en kvinna i yngre medelåldern, som jag träffade i Dresden under övergångsperioden medan murens fall och Tysklands enande. Hon hatade "de röda" och var glad över att de förlorade sin makt.

Euforin efter den minnesdigra dagen, som i år firas för trettionde gången, lade sig emellertid snabbt. Västliga investerare, de så kallade "rockmännen", lade beslag på "filébitarna" i det östtyska kadavret.

Den väldsamma omställningen skapade existentiell ångest och frustration hos många DDR-bor, deras skyhöga förväntningar infriades inte.

Arbetsplatser lades ned, egendomar gick till sina forna ägare, många fick inte råd att köpa särskilt mycket i de plötsligt varustinna affärerna, som etablerades med ilfart. Det ledde rentav till att människor tog sitt liv, skriver Klaus Behring i en bok om självmord i Östtyskland efter enandet .

Elisabeth hörde till dem. Hennes lilla grönsaksbutik, en privat nisch i det socialistiska DDR, gick i konkurs då gatan utanför asfalterades. Och grönsakerna var ju bekvämare för konsumenterna att köpa på Aldi eller Kaisers.

Klyftan mellan öst och väst bestod, även om den långsamt minskat fram till i år. Vägarna blev bättre, varuutbudet större, bostadshus rustades upp. Det har byggts mycket i städerna, vilket var och en kan konstatera när man besöker det forna DDR.

Men ännu i slutet av 2017 var skillnaden i medelinkomst väst-öst avsevärd. Medan den i de västra delstaterna ligger på 3 339 euro, ligger den i de östra på endast 2 600 euro, konstaterar det tyska arbetsdepartementet .

Det betyder en skillnad på nästan 30 procent, och det kan gälla precis samma jobb.

Dessutom finns drivmotorerna till industriell tillväxt framför allt i forna Västtyskland, där ligger de rikaste delstaterna. En alltmer åldrande befolkning, framhjälpt av att yngre vandrar till väst, gör sitt till, även om pensionerna faktiskt är lägre i öst än i väst.

Efter dessa klagovisor är det på sin plats att modifiera eländet. Enligt de senaste mätningarna av Statista Research Department är fler östtyskar arbetslösa än västtyskar. Medan den numera uppgår till 4,8 % för hela Tyskland, är Östtyskland överrepresenterat med sina 6,1 % arbetslösa.

Men om mätningarna kan jämföras, är den siffran inte så mycket högre än i Sverige. Och medelinkomsten i vissa östliga delstater ligger faktiskt på nivå med vissa regioner i Frankrike och England. Dresdenområdet, som Elisabeth bodde i, är numera att jämföra med Greater Manchester.

Dock är vissa opinionssiffror enligt Statista överraskande.

I en färsk enkät om hur östtyskarna blickar tillbaka på DDR säger 8% att DDR hade övervägande dåliga sidor, 32% mer dåliga sidor än bra, hela 49% att DDR hade fler goda sidor än dåliga och 8% att DDR hade övervägande goda sidor. Och detta så långt efter murens fall.

I en undersökning av opinionsinstitutet Forza ville 8% av östberlinarna haft kvar muren. Det är inte mycket, men bland dem finns idag många som hyllar AfD, Tysklands motsvarighet till SD.

De senaste valen återspeglar en europeisk trend. De stora mittenpartierna CDU och socialdemokraterna går kraftigt tillbaka till förmån för partierna på ytterkanterna, framför allt främlingsfientliga AfD. Numera är det stora dagar för högerpopulister, och det forna DDR är en fruktbar jordmån.

# data[].attributes.attachment_link.title
Debattartikel: Berlinmuren: "Klyftan mellan öst och väst består - fortfarande efter trettio år"

# data[].attributes.attachment_link.description
Åsikterna i inlägget är debattörens egna. "Es kann nur besser werden!" Det kan bara bli bättre! De orden upprepade Elisabeth på bred sachsiska, en kvinna i yngre medelåldern, som jag träffade i Dresden under övergångsperioden medan murens fall och Tysklands enande. Hon hatade "de röda" och var glad över att de förlorade sin makt.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
-När folk frågor om jag är västtysk eller östtysk säger jag "europé" säger Dennis Frisch.
Se de historiska och nutida bilderna i klippet ovan.
Hittat fel i texten? Skriv och berätta.

SVT:s nyheter ska stå för saklighet och opartiskhet. Det vi publicerar ska vara sant och relevant. Vid akuta nyhetslägen kan det vara svårt att få alla fakta bekräftade, då ska vi berätta vad vi vet - och inte vet.

# data[].attributes.attachment_link.title
Muren delade Berlin - men i dag känner sig Dennis återförenad som europé

# data[].attributes.attachment_link.description
SVT:s reporter Ingrid Thörnqvist var när Berlinmuren föll den 9 november 1989. Konsekvenserna blev enorma och några år efter murens fall träffade hon den tidigare östtyskan Ivy Frisch och hennes son Dennis. Nu har de tre möts igen för att prata om hur allting blev.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Nyheten kom helt oväntat, men den 9 november 1989 var 28 år av förtryck över. Berlinmuren föll och tusentals östtyskar kunde helt plötsligt vandra över till Västberlin. På plats fanns SVT:s reporter Ingrid Thörnqvist, och 30 år senare minns hon fortfarande den historiska dagen.
- Alla firade, alla skrattade, alla grät. Det var en otrolig stämning.

Se Ingrid Thörnqvists unika material i klippet ovan.

Hittat fel i texten? Skriv och berätta.

# data[].attributes.attachment_link.title
Hon var på plats under historiska händelsen

# data[].attributes.attachment_link.description
Nyheten kom helt oväntat, men den 9 november 1989 var 28 år av förtryck över. Berlinmuren föll och tusentals östtyskar kunde helt plötsligt vandra över till Västberlin. På plats fanns SVT:s reporter Ingrid Thörnqvist, och 30 år senare minns hon fortfarande den historiska dagen. - Alla firade, alla skrattade, alla grät.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Det var i början av 1970-talet, min pappa studerade till lärare. Farmor var telefonist på Smågriscentralen, farfar jobbade vid järnvägen. Svenska avelssvin gick på export, också till Östeuropa. Pappa tog sommarjobb som grisvaktare på tågen. Tungt, ja. Men väl värt priset för att få se de annars så stängda länderna. Östtyskland, Tjeckoslovakien, Bulgarien, Rumänien och Ungern. I det sistnämnda landet stannade han längst, förälskade sig i dess skönhet och i människorna, återvände, fick vänner för livet.

Gyula hade suttit fängslad för kritik mot regimen, minnena jagade och plågade honom varje vaken stund. Matthias var mer eldfängd när han talade om koncentrationslägren under Stalins tid och om revolten 1956, om de sovjetiska stridsvagnarna, om alla ihjälskjutna på Budapests vackra gator. Över tvåtusen dog och 200 000 flydde, innan alla flyktvägar stängdes.

Pappa fick sin kamera uppsliten vid gränskontrollen och filmen förstörd, resväskorna genomsökta och presenter till vännerna öppnade. Överallt övervakning, misstro, angiveri och rädsla. Men det han mest mindes och helst talade om var ungrarnas stolthet och gästfrihet, deras förmåga att njuta på rent trots, hur han bjöds på gulasch och vin, sång och historier.
Så tog pappa tåget hem, klev av i Sösdala, i friheten. Vi lyssnade genom åren på hans minnen, mamma, systrarna och jag. Berättelsen om Berlin-muren, om en delad stad, om en stat som sköt ihjäl sina medborgare när de försökte fly, den var svårast att ta in.
Förändringens vindar hade börjat blåsa när jag år 1988 gick med i den västtyska popgruppen Modern Talkings fanclub. Där uppmanades vi att för våra veckopengar betala klubbavgift även för östtyska fans, utan tillgång till västvaluta. Tonårshjärtan är lättköpta och jag ifrågasatte inget när jag såg in i sångare Thomas Anders smäktande blick på affischerna i mitt flickrum. Så började jag betala även för jämngamla Anja från DDR och brevväxla med henne. Svårt för min plånbok, bra för min tyska och framför allt för att vidga min världsbild. Vi sände foton till varandra, Anja och jag. Hennes var svartvita och visade bilar, kläder och frisyrer som tycktes komma från en annan tid. Hon läste till sjuksköterska, älskade att resa och hade besökt alla länder i östblocket. Resten av världen var stängd för henne. Ibland bar hennes brev spår av att ha blivit öppnade.

Den 10 november 1989 satt jag med pappa som hjälpte mig inför ett matte-prov. Vi såg på Rapport bilderna från natten före, från Berlinmurens fall. Folkmassorna som tog sig över gränsen, jublet, tårarna. Jag var 17 år ung, mitt perspektiv en dagsländas, men jag förstod ändå att det var levande historia vi såg. Vad pappa tänkte och kände kan jag bara ana, nu som vuxen.

Fyra år senare var det jag som tog tåget österut. Jag tågluffade ensam runt i Europa, klev av i Berlin och fick se resterna av muren. Jag strök med fingrarna över stenen, tänkte på Anja och på de vykort hon de senaste åren skickat mig från Rom, London och Paris.
Trettio år har gått nu sen murens fall. På Youtube finner jag tyska nyhetsinslag från förändringens natt, förlorar mig i dem, får gåshud. Den tomma blicken hos en östtysk gränsvakt. Och i en bilkö västerut en man som ropar "Endlich frei!". Äntligen fria.

# data[].attributes.attachment_link.title
JENNIFER WEGERUP: Jag får gåshud när jag ser muren falla

# data[].attributes.attachment_link.description
Det var i början av 1970-talet, min pappa studerade till lärare. Farmor var telefonist på Smågriscentralen, farfar jobbade vid järnvägen. Svenska avelssvin gick på export, också till Östeuropa. Pappa tog sommarjobb som grisvaktare på tågen. Tungt, ja. Men väl värt priset för att få se de annars så stängda länderna.

# data[].attributes.headline
Jättebra små animerade filmer som förklarar

# data[].attributes.subject
Jättebra små animerade filmer som förklarar

# data[].attributes.attachment_link.title
simpleshow erklärt den Fall der Berliner Mauer

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Am 9. November 1989 fiel die Mauer, die Ost- Berlin von West-Berlin seit dem 13. August 1961 getrennt hatte. Endlich konnten die Menschen in Berlin wieder ungehindert von einem Teil der Stadt in den anderen gelangen. Das hatten sich viele Menschen lange gewünscht. Nicht einmal ein Jahr später, am 3. Oktober 1990, war Deutschland wieder vereinigt.
Wir geben euch einen kurzen Überblick über die Geschichte der Mauer, warum sie gebaut wurde und was die Mauer für die Menschen in Deutschland bedeutete. Im Lexikon könnt ihr dann noch weiterlesen. Die Geschichte, wie es zum Ende der Mauer kam und was danach passierte, haben wir in einem anderen Special zur "Deutschen Einheit" erzählt. Schaut euch das auf jeden Fall auch einmal an!

# data[].attributes.attachment_link.title
Die Berliner Mauer | Politik für Kinder, einfach erklärt - HanisauLand.de

# data[].attributes.attachment_link.description
Wie kam es zum Bau der Mauer und was führte zu ihrem Ende? Wir erklären einige Hintergründe.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
App: berlinHistory (kostenlos | Android, iOS)

In der App gibt es historische Karten, virtuelle Rundgänge, Fotos und Beiträge zu Orten und Zeitpunkten der Berliner Geschichte. Hier geht es zur App-Beschreibung auf dem derdieDaF-Portal.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Wirth & Horn - Informationssysteme GmbH - www.wirth-horn.de

# data[].attributes.attachment_link.description
App: berlinHistory (kostenlos | Android, iOS) In der App gibt es historische Karten, virtuelle Rundgänge, Fotos und Beiträge zu Orten und Zeitpunkten der Berliner Geschichte. Hier geht es zur App-Beschreibung auf dem derdieDaF-Portal.

# data[].attributes.attachment_link.title
TV2-Klocka och Rapport 1989-11-10 (Om Berlinmurens fall).

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Arkivtext: Berlinmuren föll den 9 november 1989 och glädjescenerna var förståeligt nog nästan hysteriska. Men hur gick det sedan? Den mentala muren mellan befolkningen i östra och västra Berlin har inte varit helt lätt att riva. En dokumentär av Ingrid Thörnqvist.

Programledare: Claes Elfsberg

# data[].attributes.attachment_link.description
Arkivtext: Berlinmuren föll den 9 november 1989 och glädjescenerna var förståeligt nog nästan hysteriska. Men hur gick det sedan? Den mentala muren mellan befolkningen i östra och västra Berlin har inte varit helt lätt att riva. En dokumentär av Ingrid Thörnqvist. Programledare: Claes Elfsberg

# data[].attributes.attachment_link.title
Eingemauert! - Die innerdeutsche Grenze | DW Deutsch

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Ein friedlich protestierendes Volk zwingt eine Diktatur in die Knie und eine der bestbewachten Grenzen der Welt zerbricht: Begeistern Sie Ihre Kursteilnehmer mit einem der faszinierendsten Themen der neueren Geschichte.

Eine Diktatur wird durch das Volk gestürzt und zwei Staaten beginnen, wieder zu einem Land zusammenzuwachsen: Der Fall der Berliner Mauer und die Auflösung der innerdeutschen Grenze ist eines der wichtigsten, aber auch interessantesten historischen Ereignisse der deutschen Geschichte. Ein Glücksfall für den landeskundlichen Unterricht im Fach Deutsch als Fremdsprache, da das Thema auf großes Interesse bei den Teilnehmern trifft.

Die hier präsentierte Unterrichtsreihe von Dirk Reifenberg bietet zum Teil exklusive Materialien. Den Kern bildet eine Reihe von Zeitzeugenberichten, die einen möglichst unmittelbaren Eindruck der damaligen Ereignisse vermitteln soll. Aber auch die Stationen, die zum Mauerfall führten, wie die Massenflucht oder die Montagsdemonstrationen, werden eingehend geschildert.

# data[].attributes.attachment_link.title
Der Mauerfall - eine Unterrichtsreihe - DW - 19.02.2008

# data[].attributes.attachment_link.description
Ein friedlich protestierendes Volk zwingt eine Diktatur in die Knie und eine der bestbewachten Grenzen der Welt zerbricht: Begeistern Sie Ihre Kursteilnehmer mit einem der faszinierendsten Themen der neueren Geschichte. Eine Diktatur wird durch das Volk gestürzt und zwei Staaten beginnen, wieder zu einem Land zusammenzuwachsen: Der Fall der Berliner Mauer und die Auflösung der innerdeutschen Grenze ist eines der wichtigsten, aber auch interessantesten historischen Ereignisse der deutschen Geschichte.

# data[].attributes.attachment_link.title
Fotovergleich: Berlin kurz vor dem Mauerfall und heute

# data[].attributes.attachment_link.description
So sah es in Berlin vor dem Mauerfall aus - so ist es heute an den gleichen Orten. Und eine interaktive Karte zeigt die Berliner Mauer im Luftbild-Vergleich.

# data[].attributes.attachment_link.title
Fatta historia - kortversion: Efterkrigstiden

# data[].attributes.attachment_link.description
Animerad film ur programserien Fatta historia. Vi reder ut vad det kalla kriget var och fördjupar oss i hur världen delades in i ett öst- och ett västblock med supermakterna USA och Sovjetunionen i spetsen. Vi får veta mer om koloniernas frigörelse, till exempel hur Gandhi med fredliga metoder befriade Indien.

# data[].attributes.attachment_link.description
Många män som tjänstgjorde i Östtysklands militär National Peoples Army, NPA, håller minnet vid liv. Detta trots att Östtyskland inte längre existerar. Varför tar de på sig gamla uniformer, sjunger sånger och håller fast vid symboler och ceremonier än idag?

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
- Wahnsinn!

Det var det mest använda ordet den natten då vi trängdes och grät tillsammans med überlyckliga tyskar som plötsligt kunde ta sig över den tidigare så hårt bevakade gränsen mellan Öst- och Västtyskland.

Ingen kunde ta in det oerhörda. Berlinmuren föll; det kalla kriget gick mot sitt slut; det delade Tyskland och Europa skulle enas - och sovjetimperiet upplösas.
Se mer: Första gången östberlinare kunde passera in i Västberlin
"Vi förstod att vi fick vara med om något historiskt"

Storgråtande föll tyskarna i varandras armar vid gränsövergången Checkpoint Charlie i Berlin. SVT:s fotograf , Jiri Sirc, och jag försökte göra vårt jobb, den underbara natten den 9 november 1989.

Jiri grät och hade svårt att ställa in skärpan i kameran. Jag kunde knappt ställa frågor av rörelse. Vi förstod att vi fick vara med om något historiskt. Och vi filmade och intervjuade för brinnande livet.

Många "Ossies" vi mötte var inte bara omtumlade och glada utan i chock. De hade rest sig ur sina fåtöljer när de sett de första tv-bilderna från öppna gränsövergångar och de trodde inte att det stämde. Många sprang fram och tillbaka över gränsen, för att se om det verkligen var sant.

- Wahnsinn!
Se mer: Aktuellt om den historiska händelen
"Detta är en stor vändpunkt"

En kvinna vi mötte kommer jag aldrig att glömma. Hon kommenterade det som pågick med orden:

- Das ist doch eine grosse Wende. Detta är en stor vändpunkt.

Hon använde uttrycket "die Wende", vändpunkten, det ord som betecknar murens fall i alla tyska historieböcker idag, i detta ögonblick. I Tyskland talar man om tiden före och efter die Wende.

Jiri och jag hade jobbat ihop för SVT i Östeuropa under större delen av 1980-talet. Nu när man blickar tillbaka kan man tydligare se vad som ledde fram till murens och kommunismens fall.

Vi hade berättat om hur de modiga polackerna vid många tillfällen utmanade det kommunistiska totalitära systemet, med demonstrationer och krav på fria fackföreningar och mänskliga rättigheter.

I början av 1989 gav det polska kommunistpartiet upp och överlämnade makten till oppositionen.
Se mer: Muren blev frihetens symbol
"Det är vi som är folket"

Samtidigt som vi flyttade till Wien för att bli SVT:s korrespondenter, klippte Ungern järnridåns taggtråd och en våg av unga östtyskar kunde välkomnas in i Västtyskland.

Trycket på frihet ökade i DDR där allt fler började ta till gatorna och skandera:

- Wir sind das Volk! Det är vi som är folket!

Riktigt stora nyhetshändelser handlar ofta om hemska saker som krig, svält eller naturkatastrofer, terror och ond, bråd död.

Vår stora nyhet, Berlinmurens fall, handlade om slutet på det delade Europas efterkrigshistoria och det kalla kriget. En ny karta ritades. Världsordningen ändrades.

En seger för demokrati och frihet.

Ingen dålig story.
Se mer: Människor samlades efter murens fall

# data[].attributes.attachment_link.title
"Vi förstod att vi fick vara med om något historiskt"

# data[].attributes.attachment_link.description
Wahnsinn! Det var det mest använda ordet den natten då vi trängdes och grät tillsammans med überlyckliga tyskar som plötsligt kunde ta sig över den tidigare så hårt bevakade gränsen mellan Öst- och Västtyskland. Ingen kunde ta in det oerhörda. Berlinmuren föll; det kalla kriget gick mot sitt slut; det delade Tyskland och Europa skulle enas - och sovjetimperiet upplösas.

# data[].attributes.headline
Rita upp -se info i Berlin Zeitgeschichten

# data[].attributes.subject
Rita upp -se info i Berlin Zeitgeschichten

# data[].attributes.headline
Kap 15 i Der Sprung 4 Zusammen+ Das Wiedersehen

# data[].attributes.subject
Kap 15 i Der Sprung 4 Zusammen+ Das Wiedersehen