# data[].attributes.body
slideshare.net

# data[].attributes.body
Happy Learning

# data[].attributes.attachment_link.title
Las FUNCIONES VITALES de los SERES VIVOS - Relación, nutrición y reproducción - Ciencias para niños

# data[].attributes.body
Happy Learning

# data[].attributes.attachment_link.title
La célula para niños - Tipos, estructura, funciones y partes  - Ciencia para niños

# data[].attributes.body
Aula365

# data[].attributes.attachment_link.title
¿Qué son los Genes? | Videos Educativos para Niños

# data[].attributes.body
Elesapiens

# data[].attributes.body
Descobridor de la cèl·lula

# data[].attributes.body
Imatge

# data[].attributes.body
Imatge

# data[].attributes.body
Imatge

# data[].attributes.body
Imatge

# data[].attributes.body
Imatge

# data[].attributes.body
Viquipèdia

# data[].attributes.attachment_link.title
En perill - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure

# data[].attributes.attachment_link.description
Per exemple, G1 indicaria que una espècie està en perill greu arreu de la seva àrea de distribució geogràfica, és a dir, globalment. En aquest sentit l'espècie sencera és considerada en risc molt elevat d'extinció. Un rang S3 indicaria que l'espècie és vulnerable i té un risc d'extinció moderat en un estat o província en concreta, podent, fins i tot, estar segura en altres indrets.

# data[].attributes.body
ara.cat

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
EL GRÀFIC, AMPLIAT EN PDF

El tigre de Tasmània o el dofí del mar de la Xina són només dues de les més de mil espècies que han desaparegut des que l'ésser humà corre per la Terra, fa uns 200.000 anys. Un terç (322) d'aquestes víctimes de la desfaunació antropocèntrica s'han produït des de l'any 500; per situar-nos, a l'inici de l'Edat Mitjana.

La velocitat de la desaparició d'animals és tan ràpida que les organitzacions animalistes cataloguen les espècies més fràgils i intenten conscienciar governs i ciutadania de la importància de la diversitat biològica però, ara per ara, la batalla està perduda.

Les xifres que expliquen el SOS de la fauna són poc concretes perquè hi ha milers d'espècies sense catalogar, però tothom coincideix que l'amenaça és més real que mai i hi ha el risc d'arribar al punt de no retorn per a moltes d'aquestes espècies.

¿Anem cap a una sisena desaparició en massa d'animals? Sí. Si no es corregeixen actituds en dos segles, cap al 2200 n'hi haurà una altra, que, a diferència de les anteriors, serà per ús i abús dels humans.

Les dades del cens d'animals són poc concretes però molts científics donen per bons cinc milions (90%, invertebrats) que estan desapareixent a un ritme anual del 0,72%. Des de fa mig segle la Unió Internacional per a la Conservació de la Natura i els Recursos Naturals (IUCN) elabora la Llista Vermella sobre 76.800 espècies.

La del rinoceront és la història d'un miracle i un (gairebé) desastre si no s'actua. El miracle es va produir fa dues dècades, quan les polítiques conservacionistes van aconseguir guanyar la batalla per a la seva supervivència. A principis del segle XX a l'Àfrica i a l'Àsia hi havia mig milió d'exemplars, que la caça, les guerres o la demanda de terres per a conreu o assentaments humans van fer reduir a tan sols 2.500 a principis dels 90.

Ara, però, la veu d'alarma torna a sonar amb força entre els experts i si l'activitat dels caçadors furtius no es frena els 25.000 exemplars que hi ha a l'Àfrica poden tenir els anys comptats, potser poc més d'una dècada. Pot ser una extinció en viu i en directe.

# data[].attributes.attachment_link.description
EL GRÀFIC, AMPLIAT EN PDF El tigre de Tasmània o el dofí del mar de la Xina són només dues de les més de mil espècies que han desaparegut des que l'ésser humà corre per la Terra, fa uns 200.000 anys.

# data[].attributes.headline
L'ós panda ja no està en perill d'extinció

# data[].attributes.subject
L'ós panda ja no està en perill d'extinció

# data[].attributes.body
diariwin.cat

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
L'ós panda ja no es troba a la llista vermella d'animals en perill d'extinció que el*labora la a Unió Internacional per a la Conservació de la Natura (UICN).
L'ós panda, també anomenat panda gegant, o simplement panda, és un ós nadiu de la Xina centro-oriental i sud-oriental. Fàcil de reconèixer per les seves grans taques negres al voltant dels ulls i les orelles. S'alimenta bàsicament de brots de bambú.

Entre el 2004 i el 2014 la població de pandes gegants es va elevar un 17%. És a dir, va passar de 1.596 espècies a 1.864. Aquest fet va ser possible gràcies a que la Xina va prohibir el comerç de les pells i la caça furtiva d'aquests mamífers. No obstant això, segueixen sent vulnerables, degut a que l'escalfament global amenaça els boscos de bambú, que en els pròxims 80 anys es podrien reduir en un 35%.

Una altra espècie que surt d'aquesta llista, tot i que pels pèls, és l'antílop tibetà. Altres espècies com el goril*la oriental o l'orangutan de Borneo segueixen estan en perill crític, segons ha informat la Unió Internacional per a la Conservació de la Naturalesa (UICN).

Enllaços relacionats amb pandes

# data[].attributes.attachment_link.title
L'ós panda ja no està en perill d'extinció

# data[].attributes.attachment_link.description
L'ós panda ja no es troba a la llista vermella d'animals en perill d'extinció que el*labora la a Unió Internacional per a la Conservació de la Natura (UICN). L'ós panda, també anomenat panda gegant, o simplement panda, és un ós nadiu de la Xina centro-oriental i sud-oriental.