# data[].attributes.headline
ЗАПША Олександр Володимирович

# data[].attributes.subject
ЗАПША Олександр Володимирович

# data[].attributes.body
Мій батько народився 26.06.1980 року . Дякую йому за мужність , відвагу та за те що захищає нас та нашу країну . Я його дуже сильно кохаю , дякую йому за все ❤️

# data[].attributes.attachment_caption
#День Героїв #Герої України #Дякую Героям

# data[].attributes.headline
День Героїв України

# data[].attributes.subject
День Героїв України

# data[].attributes.body
Мій тато — справжній герой. У 2022 році, під час повномасштабного вторгнення, він не покинув рідний Маріуполь, а став на його захист. Навіть пройшовши через полон, він не зламався, залишився на службі та продовжує захищати нашу країну. Я пишаюся його силою, мужністю та незламністю. Для мене він — приклад справжньої відваги та любові до України 💙💛

# data[].attributes.headline
Боротьба за волю – віра мільйонів 

# data[].attributes.subject
Боротьба за волю – віра мільйонів 

# data[].attributes.body
Дякуємо Героям України за мужність, силу та незламність.

Завдяки вам ми маємо можливість жити, навчатися, мріяти та вірити у майбутнє.

Пам’ятаємо тих, хто віддав життя за нашу свободу, і шануємо тих, хто щодня бореться за Україну.

Ви — наша гордість і приклад справжнього героїзму. 🇺🇦

#ДеньГероїв #ГероїУкраїни #ДякуюГероям

# data[].attributes.headline
Світла пам’ять

# data[].attributes.body
Світла пам’ять нашому Герою, Олексію Вікторовичу.
Ви були для нас не лише вчителем фізичної культури, а й прикладом сили, мужності та честі.
Ваші уроки, підтримка та добре серце назавжди залишаться в нашій пам’яті.
Дякуємо Вам за все.
Ви назавжди в наших серцях.
Вічна пам’ять Герою. 🇺🇦

# data[].attributes.headline
Івана Миколаєв 

# data[].attributes.subject
Івана Миколаєв 

# data[].attributes.body
12 листопада в районі населеного пункту Пришиб Баштанського району Миколаївської області обірвалося життя вірного сина України, бойового медика, солдата – Івана Миколаєва. Йому було 28 роківПідступна війна забрала у рідних сина, чоловіка, батька, брата, у друзів – вірного товариша, у колег по зброї – надійного побратима»,«Він захищав нас зі зброєю в руках, тепер він захищатиме нас з неба. Білгород-Дністровська районна державна (військова) адміністрація висловлює щирі співчуття рідним та близьким загиблого. Вічний спокій його душі. Вічна світла пам’ять Герою! Герої не вмирають!»ПАМ’ЯТАЄМО ТИХ, ХТО ВІДДАВ ЖИТТЯ ЗА УКРАЇНУ.

ШАНУЄМО ТИХ, ХТО СЬОГОДНІ БОРЕТЬСЯ ЗА НАШУ СВОБОДУ.

# data[].attributes.headline
Олександр Мацієвський 

# data[].attributes.body
Олександр Мацієвський — український військовий, якого російські окупанти розстріляли після слів «Слава Україні!». За мужність і незламність Президент України Володимир Зеленський посмертно присвоїв йому звання Героя України з врученням ордена «Золота Зірка» 13 березня 2023 року.

# data[].attributes.headline
Пєну Микола Володимирович 

# data[].attributes.subject
Пєну Микола Володимирович 

# data[].attributes.body
Мій татусь, найхоробріша людина для мене.

Виконував бойові завдання на Харківському та Донецькому напрямках. Через дії ворога втратив нижню кінцівку.

Дякую за твою відвагу, витримку та силу стояти до кінця!!

# data[].attributes.headline
Турута Олександр Володимирович

# data[].attributes.subject
Турута Олександр Володимирович

# data[].attributes.body
Народився 02.08.1982

Мій батько. Дякую йому за мужність, силу, відвагу, за те, що захищає нашу країну і нас всіх.

# data[].attributes.headline
Степанчук Владислав Володимирович

# data[].attributes.subject
Степанчук Владислав Володимирович

# data[].attributes.body
солдат Державної прикордонної служби України, учасник російсько-української війни, що відзначився у ході російського вторгнення в Україну. Указом Президента України від 26 лютого 2025 року № 124/2025 за особисту мужність і героїзм, виявлені у захисті державного суверенітету та територіальної цілісності України, самовіддане служіння Українському народові присвоєно звання Герой України з врученням ордена «Золота Зірка» СТЕПАНЧУКУ Владиславу Володимировичу – солдату.

# data[].attributes.headline
ПРИШНЕВСЬКИЙ Олег Миколайович

# data[].attributes.subject
ПРИШНЕВСЬКИЙ Олег Миколайович

# data[].attributes.body
Народився 10 грудня 1971 року в місті Луцьк.

З квітня по липень 2023 року виконував бойові завдання на Авдіївському та Мар’їнському напрямках Донецької області, керував розрахунком МК-19 в районі н.п. Красногорівка, пост спостереження «Маз». За цей період група прикордонників під керівництвом майстра-сержанта Олега Пришневського відбила не одну ворожу атаку.

27 січня 2024 року у період з 00.15 по 02.50 група піхоти противника за підтримки артилерії розпочала штурм позицій українських захисників. Через інтенсивність бойових дій було втрачено зв’язок, внаслідок чого майстер-сержант Олег Пришневський ухвалив рішення та прийняв командування старшого позиції на себе. Під час безперервних ворожих обстрілів та штурмових дій противника, зазнали поранення різної важкості кілька військовослужбовців. Майстер-сержант Олег Пришневський віддав наказ винести поранених побратимів до укриття в безпечній зоні, а сам при цьому продовжив нищити живу силу противника вогнем з кулемета, прикриваючи відхід підлеглих. Під час пошуку боєприпасів біля тіл знищених окупантів, військовослужбовець виявив ворожі одноразовий гранатомет та робочу радіостанцію, завдяки якій зміг чути та оцінювати наміри противника.

27 січня 2024 року о 07:00 противник здійснив чергову спробу штурму позиції за підтримки мінометів, ствольної артилерії, FPV-дронів та дронів зі скидами боєприпасів, внаслідок чого отримали поранення 3 військовослужбовця. Майстер-сержант Олег Пришневський вмить оцінив обстановку та організував надання допомоги легкопораненим. Сам же негайно розпочав огляд важкопораненого побратима, щоб зрозуміти ступінь його поранення в районі живота та надав йому невідкладну домедичну допомогу, чим стабілізував його стан, врятував життя та дав змогу ведення бою на одній із вогневих позицій.

У подальшому майстер-сержант Олег Пришневський зайняв одну із більш вигідних позицій та дав вказівку побратимам зібрати весь наявний боєкомплект, а сам, використовуючи кулемет та гранати, продовжив знищувати противника, який уже наблизився впритул, та особисто ліквідував 4 окупантів.

Указом Президента України від 29 квітня 2024 року № 250/2024 за особисту мужність і героїзм, виявлені у захисті державного суверенітету та територіальної цілісності України, самовіддане служіння Українському народові присвоєно звання Герой України з врученням ордена «Золота Зірка» ПРИШНЕВСЬКОМУ Олегу Миколайовичу – майстер-сержанту.

# data[].attributes.headline
Игорь Олегович Котеперский

# data[].attributes.subject
Игорь Олегович Котеперский

# data[].attributes.body
Игорь Олегович Котеперский – народився у Арцисі, Болгарському районі. Точної дати загибелі не встановлено.

Відкриття Алеї Слави Арцизької громади, яка отримала величну та горду назву «Незламні», відбулося в особливий для кожного серця день — День Соборності України.

Цей меморіал став не просто місцем пам'яті, а священним символом єдності, невимовної вдячності. Портрети наших Небесних Героїв, які віддали найдорожче — своє життя — за свободу рідної землі, зайняли своє гідне, почесне місце на центральній вулиці Арцизу.

Дякуємо кожному і кожній, хто тримає небо над Україною. За мужність і незламність: За те, що попри холод, втому та надлюдські випробування, ви стоїте щитом за наші життя, за наших дітей і наше майбутнє. За кожен новий ранок: За можливість прокидатися у своїх домівках, працювати та жити на рідній землі. За віру в перемогу: Яку ви гартуєте щомиті на передовій.

Ми пам'ятаємо кожного, хто віддав найдорожче — своє життя — у цій боротьбі. Ті, хто зараз в окопах, на бойових чергуваннях, у шпиталях чи на реабілітації — ви є уособленням справжньої сили та гідності нації.

# data[].attributes.headline
Дробот Ростислав Вікто

# data[].attributes.body
Дробот Ростислав Вікторович, позивний "Роха", 4 вересня 2023 року перестало битися мужнє серце захисника України. Від 17 листопада 2023 року указом Президента України нагороджений орденом "За мужність" ІІІ ступеня (посмертно). Дякую за особливу мужність, виявлену у захисті суверенітету та територіальної цілісності України, вірність військовій присязі.

# data[].attributes.headline
Шануємо тих, хто сьогодні бореться за нашу свободу!

# data[].attributes.subject
Шануємо тих, хто сьогодні бореться за нашу свободу!

# data[].attributes.body
Шведов Олександр Вікторович. Його шлях у війську розпочався ще у лютому 2019 році. Давши присяг служити українському народові, без вагань і сумнівів, під час повномасштабного вторгнення,взявши зброю до рук, став на захист Державного кордону України. З лютого 2022 року отримав великий бойовий досвід: служив у Сумському прикордонному загоні на посаді кулеметника, де брав участь у бойових завданнях на Півночі України. Згодом був переведений до Луганського прикордонного загону до бригади ПОСМТА де служив у артилерійського батальйоні в Луганській області , потім став снайпером в Донецькій області та нарешті зайняв посаду оператора БПЛА . Саме зараз виконує бойові завдання в Харківській області, знищуючи противника та їх техніку.

# data[].attributes.headline
Роман Ратушний

# data[].attributes.subject
Роман Ратушний

# data[].attributes.body
Роман народився у 1997 році в Києві. Зі світлим розумом, гарячим серцем і загостреним почуттям справедливості, він ще підлітком став учасником Революції Гідності. У цивільному житті Роман був відомим громадським активістом, лідером ініціативи «Захистимо Протасів Яр», який боровся за збереження зеленої зони столиці від незаконної забудови. Він вірив, що країну потрібно змінювати на краще щодня.

З першого дня повномасштабного російського вторгнення Роман без вагань став на захист Батьківщини. Спочатку брав участь у боях під Києвом, згодом у складі 93-ї окремої механізованої бригади «Холодний Яр» звільняв Сумщину та воював під Ізюмом на Харківщині. Роман був розвідником — сміливим, рішучим та завжди готовим прикрити побратимів.

«Чим більше росіян ми вбʼємо зараз, тим менше росіян доведеться вбивати нашим дітям», — ці слова Романа стали пророчим маніфестом для всього покоління сучасної української молоді.

9 червня 2022 року Роман Ратушний героїчно загинув під Ізюмом, потрапивши у ворожу засідку під час виконання бойового завдання у складі розвідувального дозору. Йому назавжди залишилося 24 роки.

Він не встиг створити власну сім'ю, але залишив по собі незабутній слід в історії України. Роман мріяв про сильну, європейську, квітучу державу і віддав за цю мрію найдорожче — своє життя.

За видатну особисту мужність і героїзм Роману Ратушному було посмертно присвоєно звання Героя України з удостоєнням ордена «Золота Зірка».

Світла пам'ять та безмежна вдячність Захиснику! Вічна слава Герою!

# data[].attributes.headline
Нечипоренко Олександр 

# data[].attributes.body
Нечипоренко Олександр Васильович

Мешканець міста Черкаси, служив у 30 механізованій бригаді з 2022 року і безвісти зник 17 травня 2023 року, до сих пір вважається безвісти зниклим. Дякуємо за захист нашої країни, та за мужність, чекаємо додому!❤️

# data[].attributes.headline
Дмитро Яковенк

# data[].attributes.body
Дмитро Яковенко

Щиро дякуємо Вам за мужність, силу та захист України. Ми пишаємося Вашою стійкістю та відвагою. Віримо у Ваше якнайшвидше повернення додому та щодня чекаємо на Вас.

# data[].attributes.headline
Білошкурський  Максим<

# data[].attributes.body
Білошкурський Максим

Мешканець міста Білгорода-Дністровського. Солдат, загинув 27.03.2024р. Максиму було 19 років..

Світла пам'ять герою!

# data[].attributes.headline
Андрій Пільщиков на по

# data[].attributes.body
Андрій Пільщиков на позивний «Джус» був українським військовим льотчиком та майором Повітряних сил України. Він став відомим завдяки своїй мужності, патріотизму та активній підтримці української авіації. Андрій захищав українське небо під час війни та був прикладом для багатьох людей. Загинув у 2023 році під час виконання службового завдання.

Щиро дякуємо Герою України за силу, відвагу та незламність. Слава Героям України!

# data[].attributes.body
Андрій Ігорович Орлов

У вересні 2022 року у складі розвідувальної групи Андрій Орлов здійснював вдале коригування вогню артилерії та авіації по скупченню сил противника в районі с. Мала Сейдеминуха Бериславського району Херсонської області. Було знищено техніку та особовий склад ворога. Розвідувальна група також вела стрілецький бій із переважальними силами противника. У результаті ворог відступив. Під час бою Андрій Орлов зазнав осколкового поранення вуха та шиї.

10 листопада 2022 року у складі розвідувального загону брав участь у звільненні м. Снігурівка Баштанського району Миколаївської області та особисто підняв прапор над будівлею районної адміністрації

Звання Герой України з врученням ордена «Золота Зірка» (14 листопада 2022) — за особисту мужність і героїзм, виявлені у захисті державного суверенітету та територіальної цілісності України. Нагороду вручив Президент України Володимир Зеленський 14 листопада 2022 року у м. Херсоні у ході робочої поїздки на деокуповану частину Херсонської області.

ПАМ’ЯТАЄМО ТИХ, ХТО ВІДДАВ ЖИТТЯ ЗА УКРАЇНУ.

#ДеньГероїв

#ГероїУкраїни

#ДякуюГероям

# data[].attributes.headline
Володимир Торшин — укр

# data[].attributes.body
Володимир Торшин — український військовий, підполковник Збройних Сил України. Він мужньо захищав нашу державу під час російсько-української війни та загинув у березні 2022 року під час оборони Маріуполя. За проявлену відвагу і героїзм йому посмертно присвоєно звання Героя України. Його подвиг є прикладом справжньої мужності та любові до Батьківщини.

# data[].attributes.headline
Пукач Сергій Романович

# data[].attributes.body
Пукач Сергій Романович (23.06.1977 — 10.02.2024). Мій батько, молодший сержант, який віддав своє життя в Херсонській області за наше мирне майбутнє та свободу України. Ми дуже сумуємо за тобою і завжди пам'ятатимемо твій подвиг. Вічна пам'ять Герою! #ДеньГероїв #ГероїУкраїни #ДякуюГероям

# data[].attributes.headline
Герой України<

# data[].attributes.body
Герой України
старший лейтенант КОНДРИЧ Ростислав Валерійович

Щиро дякуємо Героям України за мужність, силу та незламність. Завдяки вам ми маємо можливість жити, навчатися й мріяти під мирним небом. Слава Героям України!

# data[].attributes.body
Катерина Бринецька

24 лютого 2022 року іванофранківка Катерина Бринецька на позивний Грета прийшла у військкомат, а за два місяці відправилася на передову. Вона — солдат-стрілець 78 батальйону 102 окремої бригади Сил територіальної оборони ЗСУ Івано-Франківщини.

Дякую за незламність і мужність!

# data[].attributes.headline
Пщола Віталій 

# data[].attributes.body
Пщола Віталій Вадимович

(народився 18.07.1999)

Дякую тобі за відвагу та стійкість. Бережи себе і повертайся туди, де тебе чекають

# data[].attributes.body
Ми дякуємо кожному захисникові за мирні дні!!!

# data[].attributes.headline
Ігор Пархоменко

# data[].attributes.subject
Ігор Пархоменко

# data[].attributes.body
Ігор Пархоменко – полковник штурмової авіації, пілот Су-25. Пройшов випробування війною з 2014 року. У складі "крилатої піхоти" виконував бойові завдання на фронті. Втратив старшого сина Сергія, льотчика-штурмовика і Героя України. Через 40 днів після смерті сина полковник Пархоменко повернувся в стрій і відтоді "б’ється за двох". За мужність і героїзм указом президента йому присвоїли звання Героя України.

# data[].attributes.headline
Владислав Стоцький пох

# data[].attributes.body
Владислав Стоцький походить із Житомирщини, наразі мешкає в Ірпені на Київщині. З 10 липня по 16 вересня 2024 року він разом із побратимами стримував російський наступ у Сіверську Донецької області. Протягом 67 діб бійці перебували в оточенні.

16 вересня російський штурмовий загін атакував позицію Стоцького, але йому та двом побратимам вдалося відбити атаку. У бою загинув один із бійців. За мужність і героїзм Владислав Стоцький, Роман Омеляненко та Олександр Хомяк отримали звання Героя України. Також 12 травня 2025 року Владиславу Стоцькому вручили орден "Золота Зірка".

# data[].attributes.attachment_caption
Дякуємо за мужність не лише чоловікам а і жінкам! 

# data[].attributes.headline
"Пташка" Катерина Поліщук

# data[].attributes.subject
"Пташка" Катерина Поліщук

# data[].attributes.body
Інна Дерусова — перша жінка, якій звання Героя України присвоїли посмертно (березень 2022 року). Медикиня 58-ї окремої мотопіхотної бригади, яка врятувала десятки життів під Охтиркою, загинувши від ворожого артобстрілу.

# data[].attributes.headline
Феліпенко Юрій Сергійович (8 травня 1993, Запоріжжя, Україна — 14 червня 2025) — український актор театру та кіно, військовослужбовець, учасник російсько-української війни. Загинув, захищаючи Україну від російської агресії.

# data[].attributes.subject
Феліпенко Юрій Сергійович (8 травня 1993, Запоріжжя, Україна — 14 червня 2025) — український актор театру та кіно, військовослужбовець, учасник російсько-української війни. Загинув, захищаючи Україну від російської агресії.

# data[].attributes.body
Слава Герою! Дякуємо за подвиг!

# data[].attributes.headline
Їхня мужність — наша сила✨

# data[].attributes.subject
Їхня мужність — наша сила✨

# data[].attributes.body
🇺🇦 День пам’яті Героїв України — це день шани, вдячності та світлої пам’яті про тих, хто віддав своє життя за свободу, незалежність і майбутнє нашої держави.
Схиляємо голови перед мужністю та незламністю українських Героїв.
Пам’ятаємо. Шануємо. Не забудемо. 🕯️

# data[].attributes.headline
Іван Сірко уві

# data[].attributes.body
Іван Сірко увійшов в історію як найславетніший отаман Запорозької Січі, а його ім'я згадують як символ козацької честі, незламності й боротьби за волю.                 Вірим, що козацька слава не мине!

# data[].attributes.attachment_link.title
Без названия

# data[].attributes.headline
Ірина «Чека» Цибух 

# data[].attributes.subject
Ірина «Чека» Цибух 

# data[].attributes.body
30 травня стало відомо, що парамедикиня із "Госпітальєрів" Ірина Цибух із позивним "Чека", загинула.

Вона народилась у 1998 році у Львові, закінчила Національний університет "Львівська політехніка". Потім з 2017 року була у команді Суспільного. Вона працювала з філіями, готувала міжрегіональні спеціальні ефіри, втілювала грантові проєкти та знімала документальні фільми, була медіатренеркою.

Крім цього, поза роботою брала участь в освітніх проєктах.

Жінка багато уваги придяляла пам'яті та її важливості. В одному зі своїх інтерв'ю вона пояснювала, що варто почати з уявлення про рівні того, як ми можемо пам'ятати й хто загалом має цією пам'яттю займатися.

Загинула Ірина за пару днів до свого дня народження — 29 травня 2024 року. Трагедія сталась під час ротації у Харківській області, де станом на травень загострилась ситуація. Дівчині було 25 років.

“Хочу дітей. Хочу будинок. Хочу садити помідори… але війну закінчити найважливіше. Війна — найгірше місце, де я колись була, але вона дає квиток у справжнє життя, у світ непідробної незалежності, вона таврує знання про скороминущість існування”, — ділилась раніше Ірина. Ці мрії вона здійснити не встигла.

Світла пам'ять та подяка! Вічна слава Захисниці!

# data[].attributes.headline
Євген Граждан — Герой,

# data[].attributes.body
Євген Граждан — Герой, який віддав життя, захищаючи Україну.
Доброволець, воїн 17-ї окремої танкової Криворізької бригади, який звільняв Херсонщину та боронив Бахмут. Євген був мужнім, щирим і добрим чоловіком, люблячим батьком та вірним побратимом.

30 червня 2023 року Євген загинув під час виконання бойового завдання на Бахмутському напрямку разом зі своїми побратимами, до останнього залишаючись вірним присязі та Україні.

Світла пам’ять Герою.
Вічна слава та шана захиснику України!

# data[].attributes.headline
24-річний війс

# data[].attributes.body
24-річний військовий льотчик Данило Мурашко, псевдо Посіпака, загинув 27 січня 2023 року поблизу селища Шабельківка на Донеччині. Під час виконання бойового завдання його літак підбив ворожий винищувач. Пілот до останньої секунди відводив літак від житлових будівель, через що не зміг безпечно катапультуватися. Це був його 141-й бойовий політ.

# data[].attributes.headline
Був командиром 2 Сотні

# data[].attributes.body
Був командиром 2 Сотні БІЛІ ДЕМОНИ – Карпатська Січ. Брав участь в обороні Вірнопілля, штурмі Дмитрівки, Комишувахи та Топольського, операціях Ізюму на Харківщині, штурмі по північному фланзі Лиманської операції на Донеччині, звільненні населеного пункту Тернів, наступальних операціях, в боях за Макіївку.
Як зазначили його побратими, Ярий – зразок справжнього бойового командира, який завжди ішов попереду своїх бійців.

# data[].attributes.body
Олександр Ігорович Мацієвський (1980–2022) — український військовослужбовець, снайпер 163-го батальйону 119-ї окремої бригади. Він став всесвітнім символом незламності після появи відео його розстрілу рос. окупантами, де він, будучи беззбройним, спокійно викурив останню сигарету і вимовив «Слава Україні». Олександр пішов добровольцем на фронт у березні 2022 року. Він брав участь у обороні Чернігівщини та Донеччини, де загинув 30 грудня 2022 року під час боїв поблизу Красної Гори. Його подвиг увічнений у численних пам'ятниках у Києві, Ніжині, Тбілісі та Алматі, а його ім'ям названі вулиці в багатьох містах України.

# data[].attributes.attachment_caption
Юрій Колун — захисник із Крутоярівки, який віддав своє життя, боронячи Україну. Посмертно нагороджений Комбатантським Хрестом. Дякуємо за мужність, незламність і любов до Батьківщини. Світла пам’ять Герою України.

# data[].attributes.headline
#ДеньГероїв #ГероїУкра

# data[].attributes.body
#ДеньГероїв #ГероїУкраїни #ДякуюГероям

# data[].attributes.headline
Сильні духом. Вірні обов’язку. Безсмертні у пам’яті.

# data[].attributes.subject
Сильні духом. Вірні обов’язку. Безсмертні у пам’яті.

# data[].attributes.body
Віталій Алимов та Денис Колесніков -
це герої,  які віддали  життя, виконуючи свій обов'язок.
На Алеях Героїв у місті Білгород - Дністровський та селі Шабо встановлені  пам’ятні дошки загиблим рятувальникам, яких
вбила росія 15 березня 2024 року під час  повторного  ракетного удару по м.Одеса.

Вічна та світла пам’ять Героям!

# data[].attributes.headline
Яна Червона - українсь

# data[].attributes.body
Яна Червона - українська громадська та військова діячка, волонтерка, військовослужбовець 46-й окремого батальйону спеціального призначення «Донбас-Україна» ЗСУ, кулеметниця. Щиро дякуємо їй за її безстрашність та величезний внесок у захист нашої Батьківщини!

# data[].attributes.headline
Олександр Моїсеєнко «Б

# data[].attributes.body
Олександр Моїсеєнко «Богомол»

Дякую за відважну службу Україні впродовж 8 років 🇺🇦

# data[].attributes.headline
Підполковник Денис Кир

# data[].attributes.body
Підполковник Денис Кирилюк. Вічного польоту... Бережи, Боже, наших захисників

# data[].attributes.headline
За свою свободу тр

# data[].attributes.body
За свою свободу треба боротися. Якщо не хочеш бути в ярмі чи стати рабом, то треба боротися.

Дмитро Коцюбайло