# data[].attributes.headline
Музей Івана Кожедуба

# data[].attributes.subject
Музей Івана Кожедуба

# data[].attributes.body
Знакова локація, присвячена відомому льотчику-винищувачу часів Другої світової війни — Івану Кожедубу. Музей побудований на його малій батьківщині, в с. Ображіївка, яке знаходиться за 10 км від Шостки. Відвідувачі можуть побачити особисті речі Кожедуба, зокрема нагороди, фотографії, військовий одяг. Ціна квитка 20 гривень, працює з 10:00 – 16:00 кожен день, окрім понеділка.

# data[].attributes.headline
Історія навколо нас

# data[].attributes.subject
Історія навколо нас

# data[].attributes.body
Колесо огляду в Шостці, відкрите у червні 2017 року, стало новою визначною пам'яткою міста та популярним атракціоном. Воно розташоване у міському сквері, працює щодня з 10:00 до 22:00, пропонуючи краєвиди на місто. Це сучасний атракціон, який прийшов на зміну старому колесу в парку ДК «Свема».

# data[].attributes.headline
У місті Шостка, що на Сумщині 

# data[].attributes.subject
У місті Шостка, що на Сумщині 

# data[].attributes.body
У парку Свободи в Шостці відкрили меморіал захисникам України. У відкриття взяли участь ветерани АТО, військовослужбовці, сім’ї загиблих воїнів-шосткинців, керівництво міста, громадськість, пише shostka.info.

Пам’ятник складається із стіни з гранітних блоків на якій викарбувані імена полеглих героїв, які загинули захищаючи нашу Батьківщину – Василя Кондратенка, Сергія Коворотного, Івана Євдокименка, Костянтина Сергієнка, Олександра Ковтуна, Ярослава Бугаєвського, Антона Хоби, Дмитра Гриня та залізним силуетом воїна.

# data[].attributes.attachment_caption
Коли побудували: Закладення першого каменя та освячення місця під будівництво відбулося 6 травня 2012 року. Парафія була офіційно зареєстрована у лютому того ж року.Де знаходиться: Храм розташований за адресою вулиця Гагаріна, 1а (нова назва — вулиця Олексія Береста).Архітектура: Церква зведена з цегли та має традиційні для православного зодчества золотисті куполи. Архітектурний стиль орієнтований на візантійські та класичні канони з використанням сучасних будівельних матеріалів.Хто побудував: Будівництво велося силами Свято-Георгіївської парафії за підтримки місцевих меценатів та благодійників. Очолював процес ініціації будівництва єпископ Конотопський і Глухівський. Ідеястворення храму на честь святого великомученика Георгія Побідоносця виникла на початку 2010-х років для духовних потреб жителів району «Капсуль» та прилеглих територій. Освячення місця під будівництво провів єпископ Роман 6 травня 2012 року, що символічно збіглося з днем пам'яті святого Георгія. 

# data[].attributes.headline
Георгіївська церква в Шостці

# data[].attributes.subject
Георгіївська церква в Шостці

# data[].attributes.headline
Братська могила жертв фашизму (1941-1943 рр.)

# data[].attributes.subject
Братська могила жертв фашизму (1941-1943 рр.)

# data[].attributes.body
Місцезнаходження: подвір’я головного корпусу Хіміко-технологічного коледжу ім. І. Кожедуба Шосткинського інституту Сумського державного університету (вул. Інститутська, 1).

Дата встановлення: 1958 р. групою учнів під керівництвом І.С. Дубіни.

Опис: бетонна скульптура у вигляді скорбної матері з букетом квітів, покрита алюмінієвою фарбою, виготовлена у Харківських художньо-виробничих майстернях. Висота скульптури – 2,30 м, висота постаменту з цегли. Поруч з братською могилою – мармурові плити з прізвищами загиблих – жертв фашизму.

Історичний контекст: будинок хіміко-технологічного технікуму був перетворений на в’язницю. У гуртожитку технікуму містилось гестапо. 19 липня 1942 нацисти окремими групами розстріляли та живцем закопали у яму на території технікуму 452 чоловіка. Відомі прізвища 16 загиблих.

# data[].attributes.attachment_link.title
Братська могила жертв фашизму

# data[].attributes.headline
Історична пам'ятка 

# data[].attributes.subject
Історична пам'ятка 

# data[].attributes.body
Місце, де 20 грудня 1905 року сталася сутичка робітників і селян з царським військом, а 8 листопада 1917 року відбувся мітинг на підтримку Жовтневого збройного повстання в Петрограді.

Місце розташування: м. Шостка, пров.Садовий, 71

# data[].attributes.headline
Церква Різдва Христового у Шостці! 

# data[].attributes.subject
Церква Різдва Христового у Шостці! 

# data[].attributes.body
Адреса: вул. Свободи, 14

Хто створив: Зведена у 1779–1785 роках за кошти та сприяння адміністрації місцевого порохового заводу.

Архітектор: Вважається роботою видатного майстра Луїджі Руска (або його школи) у стилі класицизму.

Особливість: Спочатку будувалася як частина заводського комплексу; зараз — головний духовний центр міста.

# data[].attributes.headline
Шосткинський міський краєзнавчий музей

# data[].attributes.subject
Шосткинський міський краєзнавчий музей

# data[].attributes.body
Музей заснований в 1993 році. Розміщений на головній вулиці міста в історичній будівлі. Присвячений історії, природі та промисловому розвитку міста Шостка і району. Його фонд нараховує понад 5 180 предметів. Музей представлений тематичними відділами: природа краю, історія, експозиція кіно- й фототехніки (на основі фондів заводу «Свема»), а також меморіальний відділ Івана Кожедуба. Серед унікальних експонатів — аерофотомоделі, історичні документи, уламки козацької зброї, стародруки.

# data[].attributes.headline
Музей імені Івана Кожедуба

# data[].attributes.subject
Музей імені Івана Кожедуба

# data[].attributes.body
Музей Івана Кожедуба

Це біографічний музей, присвячений тричі герою Івану Кожедубу - видатному льотчику - асу, народженому поруч із м. Шостка, в селищі Ображіївка. Експозиції музею розповідають про життя і подвиги легендарного пілота та є важливим історико - культурним обєктом.

# data[].attributes.headline
Календар Майя — це не єдиний календар, а ціла система календарів, розроблена цивілізацією Майя в Мезоамериці. Вона була однією з найточніших у світі свого часу, адже Майя дуже ретельно спостерігали за планетами, зірками та Сонцем. 

# data[].attributes.subject
Календар Майя — це не єдиний календар, а ціла система календарів, розроблена цивілізацією Майя в Мезоамериці. Вона була однією з найточніших у світі свого часу, адже Майя дуже ретельно спостерігали за планетами, зірками та Сонцем. 

# data[].attributes.body
Основні складові частини календарної системи Майя: 1. Цолькін – Священний календар

Це 260-денний ритуальний цикл.

Він не поділяється на місяці, а складається з послідовності 20 назв днів, які комбінуються з числами від 1 до 13. Унікальна дата повторюється кожні 260 днів (20 * 13 = 260).

Використовувався для релігійних цілей, пророцтв та визначення часу проведення церемоній.

2. Хааб – Цивільний календар

Це сонячний календар, що складається з 365 днів.

Він має 18 місяців по 20 днів кожен, плюс додатковий період із 5 нещасливих, або "пустих", днів наприкінці року.

Використовувався для сільськогосподарських потреб та цивільного літочислення.

3. Календарний Круг

Це об'єднання Цолькіна і Хааба. Повна дата в цьому календарі включає назву дня і число з Цолькіна, а також назву дня і число з Хааба (наприклад, 12 Бен 11 Якса).

Повторення конкретної дати в Календарному Крузі відбувається приблизно раз на 52 роки.

4. Довгий рахунок

Оскільки Календарний Круг повторювався кожні 52 роки, Майя використовували систему "Довгого рахунку" для вимірювання значно довших періодів часу — тисячоліть.

Ця система вела абсолютний відлік часу від міфічної дати початку (близько 3114 року до н.е. за нашим календарем).

Вона використовувала вігіземальну систему числення і була важливою для відстеження великих історичних подій.

Нещодавні археологічні знахідки підтвердили, що календар Майя передбачає існування людства ще принаймні на сім тисяч років.

# data[].attributes.headline
Вічний вогонь

# data[].attributes.subject
Вічний вогонь

# data[].attributes.body
Міський голова Микола Нога, зазначив, що наш народ пережив страшну, криваву війну. Торкнулася вона і Шостки. На початку вересня 1941 року місто було окуповано. «На війні загинула велика кількість шосткинців… Сьогодні в Україні теж іде війна і ми все повинні зробити, щоб завоювати мир, щоб мир був в Україні», – сказав Миколай Нога.

# data[].attributes.headline
Жінка з рушником

# data[].attributes.subject
Жінка з рушником

# data[].attributes.body
Це пам'ятник у місті Шостка Сумської області, розташований на площі Свободи (колишня назва — площа 50-річчя Великого Жовтня).

Пам'ятник відомий серед місцевих жителів як "Баба з рушницею".

Він був встановлений на честь 50-річчя Жовтневої революції.

# data[].attributes.headline
Пам'ятник «Батьківщина-мати» (Жінка з рушницею) у Шостці

# data[].attributes.subject
Пам'ятник «Батьківщина-мати» (Жінка з рушницею) у Шостці

# data[].attributes.body
📍 Розташування та історія

Пам'ятник знаходиться на вулиці Свободи (яка раніше мала назву 50-річчя Жовтневої революції). Він був встановлений на честь воїнів-земляків, які захищали нашу землю під час Другої світової війни.

🗿 Опис пам'ятника

Образ: Це велична постать жінки, яка втілює образ матері-захисниці.

Деталі: У її руках — рушниця, що символізує готовність народу захищати свій дім. Погляд жінки суворий і рішучий, спрямований уперед.

Значення: Скульптура символізує не лише військову звитягу, а й незламність духу, терпіння та жертовність жінок, які чекали на своїх рідних з війни або самі ставали до лав захисників.

💡 Чому це важливо сьогодні?

Сьогодні цей пам’ятник набуває нового значення. Вулиця тепер називається вулицею Свободи, і це дуже символічно: жінка зі зброєю ніби охороняє цю саму свободу, за яку українці борються століттями. Це нагадування про те, що захист своєї країни — це справа кожного.

# data[].attributes.attachment_link.title
Без названия (6)

# data[].attributes.headline
Історична пам'ять 

# data[].attributes.subject
Історична пам'ять 

# data[].attributes.body
Пам'ятник «Вічний вогонь» у Шостці є частиною великого Меморіалу воїнам-землякам, який розташований у самому центрі міста, біля парку Свободи (колишній парк Карла Маркса). Це головне місце вшанування пам'яті загиблих у Другій світовій війні.

Меморіальний комплекс був відкритий у 1970 році до 25-річчя перемоги над нацизмом. Він присвячений тисячам шосткинців, які не повернулися з фронтів, а також партизанам та підпільникам, що діяли в регіоні.

Скульптурна група: Центром композиції є постаті радянських солдатів, які символізують мужність та скорботу.

Стели з іменами: Поруч із вогнем встановлені плити, на яких викарбувані прізвища мешканців міста, що загинули в боях.

Вічний вогонь: Розташований перед скульптурою у чаші, стилізованій під зірку. Традиційно він запалювався на знакові дати (День визволення міста, День пам'яті та примирення

# data[].attributes.headline
Вавилонський календар

# data[].attributes.subject
Вавилонський календар

# data[].attributes.body
Вавилонський календар — одна з найдавніших календарних систем, створена ще в Стародавньому Вавилоні, між 18 та 6 століттями до н.е. Ця система стала основою для багатьох інших стародавніх календарів Близького Сходу, зокрема єврейського календаря. Він був місячно-сонячним, що означало синхронізацію фаз Місяця з сонячним роком.

Вавилонський календар мав значний вплив на календарі, що з’явилися пізніше, зокрема на ассирійський, єврейський і навіть частково на грецький та перський. Його використання у торгівлі та управлінні допомагало вавилонянам координувати сільськогосподарську діяльність, релігійні свята та економічні процеси.

# data[].attributes.body
Пам'ятник "Літак МіГ-21" (на честь льотчиків-земляків)

Назва: Пам'ятний знак льотчикам-шосткинцям (Літак МіГ-21).

Де знаходиться: м. Шостка, вул. Свободи (біля гімназії/колишнього БК ім. Карла Маркса).

Кому присвячений: Встановлений на честь льотчиків, які народилися або навчалися в Шостці та брали участь у Другій світовій війні, зокрема тричі Героя Радянського Союзу Івана Кожедуба.

Опис: Це справжній радянський винищувач МіГ-21, встановлений на високому похилому постаменті, що імітує зліт літака в небо.

Цікавий факт: Шостка — це батьківщина Івана Кожедуба, найрезультативнішого льотчика-винищувача союзних військ того часу. Хоча літак моделі МіГ-21 з’явився пізніше війни, він символізує незламність авіаторів міста.

# data[].attributes.headline
Знаменні дати 2025 року в Україні

# data[].attributes.subject
Знаменні дати 2025 року в Україні

# data[].attributes.body
1  жовтня – День Захисників та Захисниць України

– День Українського козацтва, Свято УПА

– Покрова Пресвятої Богородиці

– День ветерана в Україні

– Міжнародний день музики

– Міжнародний день людей похилого віку

2. 3 листопада – День ракетних військ і артилерії України

3. 10 листопада – Всесвітній день молоді

-Всесвітній день науки

4. 21 листопада – День Гідності та Свободи.

– День Десантно-штурмових військ ЗСУ

5. 5 грудня – Міжнародний день волонтерів

6. 6 грудня – День Збройних сил України

– День Святого Миколая  Чудотворця

# data[].attributes.wish_content.attachment_props.alternative_text
Знаменні дати в Україні фото

# data[].attributes.headline
"Календар знаменних дат України 2025 року".

# data[].attributes.subject
"Календар знаменних дат України 2025 року".

# data[].attributes.body
1 дата: 1150 років з часу першої літописної згадки про Чернігів (885).

2 дата: 370 років з часу видання у Москві книги «Катехизм» — першої друкованої української книги, що збереглася (1655).

3 дата: 305 років з дня смерті Григорія Орлика, українського державного і політичного діяча, сина гетьмана Пилипа Орлика (1720).

4 дата: 110 років з дня народження Івана Кавалерідзе, українського скульптора, кінорежисера, драматурга (1887).

5 дата: 105 років з часу укладення Варшавського договору між Українською Народною Республікою та Польщею (1920).

6 дата: 90 років з дня народження Василя Стуса, українського поета, дисидента, Героя України (1938).

7 дата: 85 років з дня народження Сергія Параджанова, українського кінорежисера, сценариста, художника (1924).

8 дата: 85 років з часу, коли було видано Акт про проголошення незалежності України, прийнятий Українською Національною Радою (1941).

9 дата: 80 років з дня смерті Василя Чумака, українського поета, прозаїка, перекладача (1922).

10 дата: 60 років з дня народження Андрія Сахарова, російського фізика, дисидента, нобелівського лауреата, який відстоював права українських дисидентів (1921).

# data[].attributes.attachment_caption
Це одна з найдавніших ікон, зафіксована в літописах. Її називають Богородиця Елеуса "Вишгородська" і датують XII століттям.Оповідь про те, як Андрій Боголюбський привласнив цю ікону Божої Матері, є у Радзивіллівському літописі. У 1155 році він вивіз образ із Вишгорода, який на той час був удільним князівством. Хто написав ікону і як вона опинилася у Вишгороді — у літописі не йдеться. Найімовірніше, це був княжий вклад, можливо, Ярослава Мудрого, адже відомо, що він любив засновувати монастирі й обдаровувати їх іконами. Крім того, у Вишгороді була його резиденція, де він хворів і помер На малюнку в Радзивіллівському літописі ікона Богородиці зображена схематично, зі спеціальним держаком. Вона виносна, тобто не була частиною іконостаса (тоді у храмах була невисока передвівтарна перегородка з кількома іконами), її виносили з ризниці лише на особливі свята. За переказами, образ переміщали з Єрусалима в Константинополь, із Константинополя — до Києва, а з Києва — до Вишгорода. Андрій Боголюбський перевіз її до власної резиденції Боголюбове, а потім передав до Успенського собору у Володимирі-на-Клязьмі

# data[].attributes.headline
Вишгородська ікона Богородиці

# data[].attributes.subject
Вишгородська ікона Богородиці

# data[].attributes.headline
Меч Святослава або Хортицький меч 

# data[].attributes.subject
Меч Святослава або Хортицький меч 

# data[].attributes.body
Рік тому у Запоріжжі меч з 22-метрової глибини виловив звичайний рибалка. Руків'я меча інкрустовано міддю, мосяжем та сріблом.

Робота ювелірна, надтонка, мала забрати довгі місяці.

З заліза зняли шар іржі, під ним реставратори побачили напис латинкою "Ульфберг" - ідеться про майстерні у верхів'ях Рейну.Реставратор каже - це не перші варязькі мечи, знайдені біля Хортиці. 80 років тому, при будівництві ДніпроГЕСу неподалік місця нинішньої знахідки знайшли ще п'ять. Але вони значно простіші.

Унікальність зброї, збіг місця знахідки з приблизним розташуванням місця загибелі київського князя Святослава Ігоровича, а також виявлення подібних мечів схиляє істориків до думки про те, що даний меч є свідком і безпосереднім учасником останньої сутички київського князя Святослава Ігоровича з печенігами в 972 році.

Деякі науковці вважають, що знайдений меч належав самого князю Святославу, прозваному Хоробрим.

За літописом, Святослав повертався від греків, яких переміг і взяв данину не золотом, а зброєю. Найкоштовніший меч пішов князю. З ним в руках він і помер - меч знайшли без піхов.

"Ми повинні його перевести у статус національної святині, - зазначив академік НАНУ Андрій Авдєєнко. - В Польщі на мечі-кладенці, який на 350 років молодше, приймають присягу". Історики наголошують - княжий меч на 300 років старший, ніж кремлівська реліквія "Шапка Мономаха". А ще кажуть - символічно, що реліквія піднялась з ріки вже в незалежній Україні. Бо Святослава мають за збирача українських земель, що пройшов з мечем від Кавказу до Болгарії.

# data[].attributes.headline
Скіфське золото

# data[].attributes.subject
Скіфське золото

# data[].attributes.body
Скіфське золото - це колекція археологічних артефактів, переважно золотих, що датуються скіфським періодом. Велика колекція давніх артефактів розповідає про життя, культуру, релігію та світогляд скіфів, зокрема про їхні видатні мистецькі досягнення, побут та міфологію.

«Скіфське золото» наразі знаходиться в Україні та експонується у Національному музеї історії України в Києві.

Пам'ятка датується VII—III століттям до нашої ери.

# data[].attributes.headline
Трипільська кераміка

# data[].attributes.subject
Трипільська кераміка

# data[].attributes.body
Трипільська кераміка — це вироби з глини, створені представниками Трипільської культури, яка існувала на території сучасної України, Молдови та Румунії приблизно в

5400270054002700

54002700

роках до н. е.. Вона вирізняється вишуканими формами, багатим біхромним (чорно-червоним) орнаментом на світлому тлі, а також різноманітністю: від побутового посуду до ритуальних предметів і антропоморфних статуеток. Це мистецтво вважається одним із найвищих досягнень стародавнього світу.

# data[].attributes.wish_content.attachment_props.alternative_text
Трипільська кераміка фото

# data[].attributes.headline
Майже тисячорічна писанка

# data[].attributes.subject
Майже тисячорічна писанка

# data[].attributes.body
Унікальною знахідкою стала така глиняна писанка, яку відшукали у 2013 році на березі водосховища у Демидівському районі на Рівненщині. Вік — 950 років, стан — ідеальний, ніби зробили буквально вчора. Саме це й визначає цінність артефакту, адже до того знаходили тільки фрагменти настільки старих символічних яєць — а тут ціле і неушкоджене. Розпис на поверхні виконаний у вигляді хвиль та колосків, що символізують родючість. Зараз експонат зберігається в Рівненському обласному музеї.

# data[].attributes.headline
Скіфське золото

# data[].attributes.subject
Скіфське золото

# data[].attributes.body
Скіфське золото — це дорогоцінні прикраси, зброя та посуд, які належали давньому народові — скіфам. Вони жили на території України понад дві тисячі років тому.

Скіфи були хоробрими воїнами й умілими майстрами. Вони робили прикраси із золота у формі тварин, птахів і міфічних істот. Найвідоміші їхні знахідки — це золоті прикраси з курганів, наприклад із кургану Товста Могила.

Скіфське золото сьогодні зберігається в музеях і є справжнім скарбом історії України.

# data[].attributes.attachment_link.title
Скіфське золото

# data[].attributes.headline
«Скіфське золото» – це назва археологічної колекції стародавніх артефактів, знайдених на території України, переважно в Криму, а також назва резонансного музейного проєкту та однойменної пам'ятної монети НБУ, яка опинилася в центрі судових спорів між Україною та Нідерландами після вивезення для виставки. 

# data[].attributes.subject
«Скіфське золото» – це назва археологічної колекції стародавніх артефактів, знайдених на території України, переважно в Криму, а також назва резонансного музейного проєкту та однойменної пам'ятної монети НБУ, яка опинилася в центрі судових спорів між Україною та Нідерландами після вивезення для виставки. 

# data[].attributes.body
Де знаходиться: Скіфське золото зберігається в Національному музеї історії України в Києві.

Час, яким датується пам'ятка: Скіфське золото датується періодом VII–III століттями до нашої ери, що відповідає часовим рамкам існування скіфської цивілізації в Україні.

Що розповідає пам'ятка про минуле: Скіфське золото розповідає про світогляд, вірування та суспільний устрій скіфів, розкриваючи їхню унікальну міфологію, сакральну мову "звіриного стилю", а також уявлення про космос, життя і смерть. Ці артефакти, зокрема скіфська пектораль, слугують ключем до розуміння релігійних поглядів, системи цінностей, соціальної структури (землероби, воїни, жерці) та навіть тогочасних уявлень про Всесвіт та його структуру.

# data[].attributes.attachment_caption
Преображенський Новгород-Сіверський чоловічий — монастир у Новгороді-Сіверському, заснований в XI ст. Входить до складу Новгород-Сіверського історико-культурного музею-заповідника «Слово о полку Ігоревім». Контролюється УПЦ московського патріархату.

# data[].attributes.headline
Трипільська богиня — це символ родючості, життя і матері у трипільській культурі, що уособлювала Матір-Берегиню всього сущого. Це давнє вірування, яке виражалося у численних глиняних статуетках, відомих як "трипільські Венери" або "мадонни", що зображували вагітних жінок з об'ємними формами. 

# data[].attributes.subject
Трипільська богиня — це символ родючості, життя і матері у трипільській культурі, що уособлювала Матір-Берегиню всього сущого. Це давнє вірування, яке виражалося у численних глиняних статуетках, відомих як "трипільські Венери" або "мадонни", що зображували вагітних жінок з об'ємними формами. 

# data[].attributes.headline
Парк свободи 

# data[].attributes.subject
Парк свободи 

# data[].attributes.body
Парк Свободи у Шостці був заснований у 1920-1930-х роках і спочатку називався парком імені Карла Маркса. Згодом там з'явилися дитячий майданчик, танцмайданчик, шаховий клуб та пам'ятник воїнам-афганцям. У 2016 році парк перейменували на Парк Свободи в рамках процесу декомунізації.

# data[].attributes.attachment_caption
Стадіо́н «Дина́мо» і́мені Вале́рія Лобано́вського — футбольний стадіон у Києві, домашня арена футбольного клубу «Динамо» (Київ). Названий на честь багаторічного наставника команди Валерія Васильовича Лобановського. Вміщує 16 873 глядача, за кількістю місць є другим найбільшим стадіоном Києва після Національного спорткомплексу «Олімпійський». Розташований у центрі Києва по вулиці Михайла Грушевського, 3, неподалік від станції метро «Майдан Незалежності». Комплекс стадіону «Динамо» імені Лобановського є пам'яткою архітектури та історії місцевого значення[4].

# data[].attributes.headline
Стадіон Динамо Київ

# data[].attributes.subject
Стадіон Динамо Київ

# data[].attributes.headline
Музей І.М. Кожедуба

# data[].attributes.subject
Музей І.М. Кожедуба

# data[].attributes.body
Відомості про музей Музей Івана Кожедуба знаходиться у одному з приміщень гуртожитку технікуму, де жив майбутній льотчик. Тут ви дізнаєтесь про Кожедуба-студента: Іван Микитович навчався у Шосткинському хіміко-технологічному технікумі та Чугуївській авіаційній школі льотчиків. Відкрили музей у червні 2005 року з нагоди 85-ї річниці з дня народження льотчика. Музей Івана Кожедуба є відділом Шосткинського міського краєзнавчого музею. Експозиція музею У музеї знаходяться військова форма, особисті речі, льотна книжка, листи Кожедуба. Всі ці предмети передали музею родичі Івана Микитовича. Також тут зберігаються примірники книг Кожедуба «Служу Батьківщині» та «Вірність Вітчизні». Також тут відтворено гуртожитську кімнату, де у юні роки проживав Кожедуб. Крім того, в музеї знаходяться макети літаків періоду Другої світової війни. Музей облаштований невеликим кінозалом, де ви зможете подивитись кінострічки не тільки про відомого уродженця Шостківщини, а й про військові події.

# data[].attributes.headline
Шосткинський м

# data[].attributes.body
Шосткинський міський краєзнавчий музей — краєзнавчий музей у місті Шостці (райцентр на Сумщині), цікаве зібрання матеріалів з природи, історичного й культурного розвитку краю. У структурі музею створені відділи: "Природа краю"; "Історія краю"; "Музей І. М. Кожедуба"; експозиція кіно-фототехніки. У музейному закладі діють постійні експозиції: "Історія міста"; "М. Неплюєв і Хрестовозджвиженське братство"; експозиція, присвячена Народному архітектору СРСР, Герою Соціалістичної Праці, академіку Д. М. Чечуліну. Частково створено також експозицію бронетехніки 1970—80-х років, яка розташована в музейному сквері просто неба. В експозиції представлені оригінальні експонати: ікони XVIII—XIX століть, церковні печатки, фрагменти козацької зброї, кіно- і фототехніка XIX—ХХ століть, стародруки: "Мінея службова" (1741), "Бесіди Іоанна Златоуста" (1767), "Пентікастаріон" (1792). У музейній експозиції, присвяченій тричі Герою Радянського Союзу І. М. Кожедубу, представлені особисті речі: кітель, шинель, льотна книжка, записники, рукавички, листівки, фото.

# data[].attributes.attachment_link.title
Шосткинський_міський_краєзнавчий_музей

# data[].attributes.headline
Чорноморські колонади

# data[].attributes.subject
Чорноморські колонади

# data[].attributes.body
У місті Чорноморськ піднімаючись сходами з набережної, погляд захоплюють дві білосніжні колонади. Їх вважають зменшеною копією Воронцовського ансамблю в Одесі. Але на відміну від одеських, чорноморські колонади бездоганно білі й облагороджені металевими лавками, які вдало доповнюють композицію. А під час війни їх стали підсвічувати патріотичним жовто-блакитним кольором.

# data[].attributes.attachment_caption
Музей "Родинна Пам'ять"

# data[].attributes.body
Музей меморіально-освітнього комплексу пам'яті жертв тоталітаризму та збройних конфліктів "Родинна пам’ять" відкрився в 2015 році в одній із будівель колишнього виробничого об'єднання "Свема" в місті Шостка.

Створений як база для вивчення історії Європи на прикладі історій мешканців Шостки та району – жертв Другої світової війни. Ініціатором заснування музею став художник Кролевецької ткацької фабрики Іван Дудар, який ще з початку 2000-х років почав збирати матеріали про примусову працю шостківчан на нацистському пороховому заводі фірми "Айбіа" в Німеччині. Партнерами проєкту стали Документаційний центр дослідження історії порохового заводу Лібенау та УНФ "Взаєморозуміння і примирення".

Експозиція розміщена на двох поверхах, площею понад 700 квадратних метрів. Основою для художнього рішення стали кролевецькі рушники та шосткинська кіноплівка. Експозиція розповідає про довоєнну промислову історію Шостки, сталінські репресії на Шосткинщині, нацистську окупацію міста в роки Другої світової війни, повоєнну відбудову міста.

Музей присвячений жертвам Голокосту, радянським військовополоненим, остарбайтерам, в'язням нацистських та сталінських концтаборів.

Меморіально-освітній комплекс "Родинна пам’ять" є відділом Шосткинського краєзнавчого музею.

# data[].attributes.headline
 ВАТ "АК Свема" ( колишнє ВО Свема) - радянське та українське підприємство з виробництва кіно-, фото та рентген- плівки, фото паперу, магнітофон них стрічок та касет. Розташоване в місті Шостка.

# data[].attributes.subject
 ВАТ "АК Свема" ( колишнє ВО Свема) - радянське та українське підприємство з виробництва кіно-, фото та рентген- плівки, фото паперу, магнітофон них стрічок та касет. Розташоване в місті Шостка.

# data[].attributes.body
Історія

На XV з'їзді партії місцем будівництва першої радянської кіноплівки вибрано місто Шостка. У вересні 1930 року директором недобудованої фабрики призначили Храута Віктора Фоміча.

1 жовтня 1931 року фабрика запрацювала. 1934 року на фабриці почали виготовляти плівку для звукозапису та рентген - плівку. Вже 1937 року на плівку, виготовлену на фабриці, був знятий фільм "Великий Громадянин" - перший радянський художній фільм повністю знятий на радянську кіноплівку. 1938 року почали виготовляти кольорову кіноплівку.

Під час другої світової війни фабрика була вивезена до Красноярську. 1954 року було відкрито цех в виробництва магнітних стрічок. З 1965 року "Свема" марка і товарний знак підприємства.

Назва Свема перекладається зі словосполучення слів "Світлочутливі матеріали".

Шосткинське науково-виробниче об'єднання Свема вважалося асом з високих технологій в області тонкої хімії. І спеціалізувалося на випуску професійних аматорських кіно- і фото плівок, магнітних стрічок для аудіо- відео- , комп'ютерної техніки, а також аерокосмічних фотоплівок, радіо графічних плівок, що склеюють стрічки, поліграфічних фарб. Продукція призначалася як для цивільного, так і для військового сектора. Поставлялася в країни РЕВ і країни, що розвиваються.

# data[].attributes.wish_content.attachment_props.alternative_text
значок свема

# data[].attributes.headline
Вічний вогонь 

# data[].attributes.subject
Вічний вогонь 

# data[].attributes.body
У Шостці існує пам'ятник Обеліск Слави з Вічним вогнем, розташований біля перехрестя вулиць, де колись були вулиці Леніна та Карла Маркса. Цей меморіал присвячений партизанам, а Вічний вогонь було перепоховано в парку Свободи.

Де знаходиться:

Пам'ятник розташований на перехресті колишніх вулиць Леніна та Карла Маркса.

Історія:

Вічний вогонь перенесено на це місце як перепоховання партизан, що загинули під час Другої Світової війни.

Обеліск Слави також є частиною пам'ятника, присвяченого полеглим заводчанам, які брали участь у бойових діях.

Важливість:

Меморіал є пам'яткою культурної спадщини України.

Лобанової Євгенії

# data[].attributes.headline
Богдан Хмельницький

# data[].attributes.subject
Богдан Хмельницький

# data[].attributes.body
Під час повстання козаків 1630–1638 рр. Хмельницький був уже генеральним писарем, брав участь у повстанні проти Речі Посполитої, в тому числі – Кумейківській битві та як військовий писар підписав капітуляцію супротивника під Боровицею 24 грудня 1637 року. У 1644–1646 рр. – брав участь у війні Франції з Іспанією, командуючи більш, ніж двохтисячним загоном козаків.

Скориставшись відсутністю Хмельницького, польський підстароста Чаплинський напав на його хутір, пограбував його, насильно заволодів жінкою, забив майже до смерті молодшого сина. Безплідні спроби шукати відплати на суді призвели до того, що у 1647 році Хмельницький почав підготовку народного повстання проти польського панування в Україні. 9 лютого 1648 року козаки обрали Хмельницького першим гетьманом Запорозької Січі. З чотирьохтисячним військом він виступив проти поляків. Це був початок нового козацького повстання, яке незабаром перетворилося на Національно-визвольну війну українського народу, яку очолив Б. Хмельницький.

# data[].attributes.attachment_caption
У серці Шостки, біля затишного скверу, де шелестять листяні дерева, стоїть монумент, що є символом незламності духу та вічної пам'яті. Це пам'ятник-меморіал, присвячений тим, хто віддав своє життя під час Другої світової війни, — місце, де горить Вічний вогонь.Це не просто купа каменів і металу. Це історія, викарбувана в бронзі, це біль і гордість, що передаються з покоління в покоління. Коли підходиш ближче, бачиш постать солдата, що схилив голову в скорботі. Його погляд спрямований у далечінь, наче він досі бачить тих, кого втратив. Поруч, на плитах, викарбувані імена героїв, які навічно залишилися молодими. Ці імена — не просто слова, це обличчя, це долі, це життя, що обірвалися за мирне небо над нашою головою.Але справжнім серцем цього меморіалу є Вічний вогонь. Його полум'я, що ніколи не згасає, є символом невгасаючої пам'яті про подвиг. Він палає, нагадуючи нам, що свобода і мир — це не подарунок, а результат величезних зусиль і жертв. Щороку, 9 травня, і в інші знакові дати, біля цього вогню збираються люди. Вони приносять квіти, схиляють голови, згадуючи своїх рідних, друзів, земляків. Тут можна побачити ветеранів з нагородами на грудях, молодих людей, які слухають розповіді про минуле, і дітей, що з цікавістю дивляться на полум'я.Цей пам'ятник — не лише спогад, це заклик до дії. Він вчить нас цінувати мир, берегти свою землю і ніколи не забувати ціну, яку заплатили наші предки за наше сьогодення. Він є нагадуванням, що історія — це не лише дати і факти, а живі людські історії, що заслуговують на вічну повагу.

# data[].attributes.headline
Вічний вогонь Шостка

# data[].attributes.subject
Вічний вогонь Шостка

# data[].attributes.body
ІЩЕНКА МИХАЙЛА

# data[].attributes.headline
Музей І.М Кожедуба

# data[].attributes.subject
Музей І.М Кожедуба

# data[].attributes.body
Музей Івана Кожедуба знаходиться у одному з приміщень гуртожитку технікуму, де жив майбутній льотчик. Тут ви дізнаєтесь про Кожедуба-студента: Іван Микитович навчався у Шосткинському хіміко-технологічному технікумі та Чугуївській авіаційній школі льотчиків. Відкрили музей у червні 2005 року з нагоди 85-ї річниці з дня народження льотчика. Музей Івана Кожедуба є відділом Шосткинського міського краєзнавчого музею. Експозиція музею У музеї знаходяться військова форма, особисті речі, льотна книжка, листи Кожедуба. Всі ці предмети передали музею родичі Івана Микитовича. Також тут зберігаються примірники книг Кожедуба «Служу Батьківщині» та «Вірність Вітчизні». Також тут відтворено гуртожитську кімнату, де у юні роки проживав Кожедуб. Крім того, в музеї знаходяться макети літаків періоду Другої світової війни. Музей облаштований невеликим кінозалом, де ви зможете подивитись кінострічки не тільки про відомого уродженця Шостківщини, а й про військові події. Недалеко від музею, у парку Кожедуба, знаходиться експозиція військової техніки. Тут стоїть реактивний літак Міг-21 УМ. Саме на такому літаку літав Кожедуб після війни.

Read more at: https://ua.igotoworld.com/ua/poi_object/1938_muzey-ivana-kozheduba.htm

# data[].attributes.attachment_caption
музей Пантелеймона Куліша

# data[].attributes.headline
Історія навколо нас

# data[].attributes.subject
Історія навколо нас

# data[].attributes.body
1 серпня 2006 року у місті Шостка Сумської областї відкрито громадський музей Пантелеймона Куліша. Музей працює на базі Шосткинської центральної міської бібліотеки КЗ «Шосткинська публічна бібліотека» по вулиці Миру, 11.

Ідея створення музею Пантелеймона Куліша виникла у 2005 році під час проведення Загальнонаціонального конкурсу «Українська мова–мова єднання». Гостем конкурсу був Олександр Лазаревський, краєзнавець, член Національної спілки письменників України, правнук відомого історика О. М. Лазаревського. У привітальному слові дослідник зробив сенсаційне повідомлення: в особистому архіві родини зберігається лист П. Куліша і він охоче подарував би його майбутньому музею. Ініціативу підтримав Шосткинський міський голова Микола Нога.

Музей Пантелеймона Куліша зберігає, вивчає та пропагує творчу спадщину корифея української культури. Сьогодні його фонди нараховують понад 500 експонатів. Експозицію складено таким чином, щоб розкрити всі грані творчості та діяльності П.Куліша — письменника, перекладача, видавця, бібліографа, творця «Граматки», першого біографа та видавця епістолярної спадщини М. Гоголя, критика, фольклориста тощо.

Ключове місце займає літературно-мистецька експозиція, найбільш численна за кількістю експонатів. Головний акцент зроблено саме на виданнях Кулішевих творів та літератури про нього. Серед реліквій — прижиттєві видання творів Пантелеймона Олександровича «Крашанка», «Про злодія», «Орися». У музеї зберігаються унікальні стародруки перекладів творів Шекспіра (1862), «Гамлет» (1899), «Приборкана гоструха» (1900), «Біблія» українською мовою, «Чорна рада» (1925) та багато інших раритетних видань.

# data[].attributes.headline
Історія навколо нас

# data[].attributes.subject
Історія навколо нас

# data[].attributes.body
Шосткинський міський краєзнавчий музей, заснований у 1993 році, розташований за адресою: вул. Свободи, 53, м. Шостка, Сумська область.

uk.wikipedia.org

Музей має багатий фонд, що налічує понад 5 000 експонатів, і поділений на кілька відділів:

Природа краю

Історія краю

Музей І. М. Кожедуба

Експозиція кінофототехніки

# data[].attributes.attachment_link.title
Краєзнавчий_музей_3376483

# data[].attributes.headline
Музей Івана Кожедуба

# data[].attributes.subject
Музей Івана Кожедуба

# data[].attributes.body
Іван Микитович Кожедуб - великий українець і найкращий ас союзників в роки другої світової війни. Іван Кожеду́б - льотчик-винищувач збив 64 літаки противника Тричі Герой Радянського Союзу (1944, 1944, 1945 рр.). Маршал авіації (1985 р.).

Народився 8 червня 1920 р. в сім'ї церковного старости в селі Ображіївка, Сумська область. Українець. Закінчивши у рідному селі семирічну школу, вступає в 1934 р. до школи робітничої молоді в Шостці. Восени 1936 р. розпочинає навчання в Шосткинському хіміко-технологічному технікумі і одночасно в місцевому аероклубі. У Червоній Армії з 1940 р. У 1941 р. закінчив Чугуївську військову авіаційну школу льотчиків. Служив в ній інструктором.5 серпня 2015 року делегація Київського військово-історичного товариства побувала з робочим візитом в місті Шостка Сумської області та відвідала Музей Івана Кожедуба.

В 2005 р., до 85-річчя прославленого аса тричі Героя СРСР Івана Микитовича Кожедуба Шосткинський державний краєзнавчий музей відкрив новий відділ "Музей І.М. Кожедуба". Музей міститься у приміщенні гуртожитку, де в роки навчання в технікумі проживав прославлений герой.

В експозиції музею представлені фотографії, документи, особистості речі І.М. Кожедуба: військова форма, листи, записники, льотна книжка тощо, які були передані музею як самим Іваном Микитовичем, так і родичами героя. Тут знаходяться й авторські книги Івана Кожедуба «Служу Батьківщині», «Вірність Вітчизні».Відвідувачі музею мають можливість ознайомитися з макетами літаків періоду війни.

Музей обладнано кіно - та відеотехнікою, яка дає змогу переглянути відеофільми про І.М. Кожедуба та документальні кінострічки про Велику Вітчизняну війну. В музеї експонуються роботи художників Шосткинщини та інших регіонів України, які беруть участь у щорічних пленерах на батьківщині героя. У виставковій залі музею щомісяця влаштовуються тематичні та художні виставки, на яких демонструють свої роботи художники, майстри декоративно-ужиткового мистецтва, різноманітні творчі об’єднання.

У сквері біля музею, просто неба, створено експозицію бронетехніки, яка налічує 12 одиниць.

З нагоди 90-річчя від дня народження І. Кожедуба (2010 р.) частину вулиці перейменували на вулицю Кожедуба. І адреса музею стала: вулиця Кожедуба.

# data[].attributes.attachment_link.title
Музей_Івана_Кожедуба

# data[].attributes.attachment_caption
Найстаріша будівля у Шостці. З її закладки розпочалося будівництво міста в 1779 році. Зведення тривало 6 років.Церква Різва Христового побудована на приватні пожертвування робітників та службовців порохового заводу. У 1809 році було прибудовано дзвіницю. На Церковній площі біля храму Різдва Христового проводились усі урочисті заходи у Шостці: Хресні ходи, військові паради, урочисті богослужіння. Церква була відбудована і 26 липня 2000 року освячена єпископом Конотопським і Глухівським Інокентієм.

# data[].attributes.headline
Церква Різдва Христового.

# data[].attributes.subject
Церква Різдва Христового.

# data[].attributes.attachment_link.title
Володимира_св._церква

# data[].attributes.headline
Монумент Батьківщина-Мати

# data[].attributes.subject
Монумент Батьківщина-Мати

# data[].attributes.body
Монумент був заснований у 1981 році. Автором монумента  є український скульптор Василь Бородай.Загальна висота монумента з постаментом — 102 метри. Висота скульптури «Батьківщина-Мати» (від п'єдесталу до кінчика меча) — 62 м. В одній руці статуя тримає 16-метровий меч вагою 9 тонн, а в іншій — щит розміром 13х8 м з тризубом. Вся споруда — суцільнозварна і важить 450 тонн.Вона знаходиться вулиця Лаврська, 27, Київ, 02000. Домінантою всього комплексу є найвищий у Європі, 102-метровий, монумент «Батьківщина-мати», в постаменті якого міститься музейний Головний корпус. Основна тема, яку досліджує і репрезентує Музей, – події Другої світової війни в Україні, що забрала життя до 10 млн її жителів. Батьківщина-Мати входить у двадцятку найвищих статуй світу. Вона перевищує Статую Свободи у Нью-Йорку: її висота — 102 м, а американського пам’ятника — 93 м.Монумент зводився як символ перемоги, саме тому в кінцевому проєкті руки споруди підняті вгору. Однак, назва Батьківщина-Мати так швидко стала популярною, що монумент став асоціюватися саме з поняттям рідного краю.

# data[].attributes.wish_content.attachment_props.alternative_text
Монумент Батьківщина-Мати

# data[].attributes.headline
Музей Івана Кожедуба

# data[].attributes.subject
Музей Івана Кожедуба

# data[].attributes.body
Відкрили музей у червні 2005 року з нагороди 85 річниці дня народження льотчика.Музей Івана Микитовича Кожедуба є відділом Шосткинського міського краєзнавчого музею. Музей міститься у приміщенні гуртожитку, де в роки навчання в технікумі проживав тричі Герой Радянського Союзу І.М.Кожедуб.

В експозиції музею представлені фотографії, документи, особистості речі І.М. Кожедуба: військова форма, листи, записники, льотна книжка тощо, які були передані музею як самим Іваном Микитовичем, так і родичами героя. Тут знаходяться й авторські книги Івана Кожедуба «Служу Батьківщині», «Вірність Вітчизні».

# data[].attributes.attachment_link.title
Шосткинський краєзнавчий музей - офіційна сторінка - Відділ ”Музей І.М. Кожедуба”

# data[].attributes.attachment_link.description
8 червня 2005 року до 85-ої річниці з дня народження відомого льотчика-винищувача, тричі Героя Радянського Союзу Івана Микитовича Кожедуба в гуртожитку Шосткинського хіміко-технологічного технікуму, де він проживав у роки навчання в технікумі, відкрився відділ Шосткинського державного краєзнавчого музею ”Музей І.М. Кожедуба”.

# data[].attributes.attachment_caption
Круглий двір

# data[].attributes.headline
Історія навколо нас

# data[].attributes.subject
Історія навколо нас

# data[].attributes.body
Маєток було збудовано 1749 року з ініціативи власників місцевих земель - Герасима, Пилипа, Йосипа та Дениса Надаржинських. Фактично в готовому вигляді він нагадував такий собі остов у вигляді овалу, ширина якого сягала 60, а довжина - 80 метрів. Головним її призначенням була оборона від регулярних нападок з боку кримсько-татарських загарбників. Пізніше комплекс використовували як манеж, для утіх великих панів і розваги гостей. Зовнішній же вигляд маєтку більше схожий на неприступну фортецю з величезними сторожовими вежами.

# data[].attributes.wish_content.attachment_props.alternative_text
Круглий двір

# data[].attributes.attachment_caption
Церква Різдва Христового

# data[].attributes.headline
Історія навколо нас 

# data[].attributes.subject
Історія навколо нас 

# data[].attributes.body
Церква Різдва Христового в місті Шостка є найстарішою будівлею міста. Її будівництво розпочалося в 1779 році і тривало шість років, завершившись у 1785 році. Храм був зведений на кошти працівників та службовців місцевого порохового заводу, через що його іноді називають "Заводською церквою". У 1809 році до церкви була прибудована дзвіниця.

Протягом своєї історії церква зазнавала різних змін. У 1928 році її закрили, зняли купол, а ікони та церковне начиння були спалені. Під час Другої світової війни, за німецької окупації, храм знову відкрили, але після визволення міста його знову закрили. У повоєнні роки будівля використовувалася як солдатський клуб, а пізніше — як кінотеатр. Лише в 1993 році під стінами храму в прибудованому приміщенні пройшла перша літургія після тривалого періоду закриття. Церква була відновлена і 26 липня 2000 року освячена єпископом Конотопським і Глухівським Інокентієм.

Церква Різдва Христового розташована за адресою: Садовий бульвар, 50, м. Шостка, Сумська область, Україна.

Цікаво, що внутрішні розписи храму були створені місцевим художником Володимиром Афоніним, який присвятив цій роботі майже 20 років свого життя. Розпис стелі був натхненний Трапезним храмом Києво-Печерської лаври. Окрім цього, художник працював над розписами й інших церков у Шостці.

Церква Різдва Христового є важливим духовним і історичним центром Шостки, відображаючи багату історію та культурну спадщину міста.

# data[].attributes.attachment_caption
Замок Підгорецьких

# data[].attributes.headline
Замок Підгорецьких

# data[].attributes.subject
Замок Підгорецьких

# data[].attributes.body
Замок було збудовано на місці попередньої садиби Підгорецьких упродовж 1635–1640 років за вказівкою коронного гетьмана Станіслава Конєцпольського. Сучасного вигляду замок набув після реконструкції 1720-х років за Жевуських, коли було добудовано третій поверх, демонтовано надбрамну вежу.

Підгорецький замок розташований на краю рівнинного плато, що на одному з відрогів Вороняків (частина Подільської височини), на висоті 399 м над рівнем моря, неподалік від долини верхів'їв річки Стир.

Замок має форму квадрата, сторона якого дорівнює приблизно 100 метрів. На його рогах розташовані п'ятикутні бастіони.

# data[].attributes.wish_content.attachment_props.alternative_text
замок підгорецький

# data[].attributes.headline
Цигикал іВАН

# data[].attributes.subject
Цигикал іВАН

# data[].attributes.body
У багатьох містах України відкрито пам'ятники і меморіали з Вічним вогнем. Ці місця давно стали візитними картками, вони приваблюють людей різного віку, гостей і туристів. Для ветеранів – це місце зустрічей і пам'яті про далекі воєнні часи, загиблих товаришів. У день святкування Великої Перемоги над німецько-фашистськими окупантами, 9 Травня, до пам'ятників і меморіалів несуть живі квіти і покладають вінки.

Вже традиційною стала патріотична акція Молодіжної дорадчої ради при міському голові «Пам’ять», що присвячена Дню Перемоги. Ми, вихованці дорадчої ради, разом із волонтерами шкіл № 1, 8 та 11 та зі своїм координатором Петрушкою Н.М. напередодні свята упорядкували Меморіал Слави у центрі міста. До акції долучилася й депутат міської ради від Опозиційного блоку Опанасенко Т. М., яка працювала з нами попередні роки й зараз підтримує нас.

23 молодих патріоти вшанували пам’ять ветеранів Другої світової війни – досконало помили й почистили меморіал. Це наша данина поваги до великого подвигу нашого народу, який вистояв і переміг у страшній війні і відстояв наше майбутнє.

«Працюючи в святих для нас місцях, ми простими і реальними справами доводимо наше шанобливе ставлення до подвигу воїнів-героїв, показуємо приклад молодому поколінню», - говорить Тетяна Михайлівна Опанасенко.

Волонтери дорадчої ради, разом із своїми наставниками, завітали у гості та привітали зі святом Корж Євдокію Савеліївну, остарбайтера Другої світової війни. З цією привітною жіночкою ми познайомилися, займаючись пошуковою роботою, й перейнялися її долею: відвідуємо стареньку, надаємо посильну допомогу.

Дуже важливо, щоб нинішнє покоління ніколи не забувало про страшні злочини проти людства, вчинені гітлерівськими загарбниками, щоб ніколи не повторився той жах війни, який пережили наші діди, тим більше, що з кожним роком все менше і менше залишається живих свідків тих страшних і напружених днів. Пам’ятаємо!

# data[].attributes.attachment_link.title
Без названия (1)

# data[].attributes.headline
Скіфське золото. Меч з золотими піхвами

# data[].attributes.subject
Скіфське золото. Меч з золотими піхвами

# data[].attributes.body
Скіфський меч із золотими піхвами.

Датується IV ст. до н. е.

Знайдений у скіфському кургані Товста Могила, розкопаному у 1971 році експедицією під керівництвом Бориса Мозолевського поблизу м. Орджонікідзе (нині – м. Покров) на півдні Дніпропетровської області.

Цей предмет науковці вважають царською інсигнією – символом влади.

# data[].attributes.attachment_link.title
скифский меч золотой

# data[].attributes.headline
А́рка Свобо́ди

# data[].attributes.body
А́рка Свобо́ди украї́нського наро́ду (до 14 травня 2022 року — А́рка дру́жби наро́дів, народна назва Ярмо́) — скульптурна композиція в Києві на території Хрещатого парку. Первісно складалася з арки та двох скульптурних груп під нею. Відкрита в рамках святкування 1500-річчя Києва та 60-ї річниці створення СРСР у 1982 році.

14 травня 2022 року, згідно з рішенням Київської міської ради, отримала сучасну назву після демонтажу однієї зі скульптур[1][2].

16 квітня 2024 року Міністерство культури та інформаційної політики визнало монумент таким, що не є нерухомою пам’яткою України.[3] 30 квітня 2024 року демонтовано композицію на честь Переяславської ради.[4]

# data[].attributes.wish_content.attachment_props.alternative_text
арка свободи українського народу

# data[].attributes.headline
Церква Святого Михайла в селі Ображіївка

# data[].attributes.subject
Церква Святого Михайла в селі Ображіївка

# data[].attributes.body
Церква Святого Михайла в селі Ображіївці є унікальною пам’яткою архітектури. Справа в тому, що в дизайні архітектури цього храму майстерно пов’язано народне зодчество і світовий професіоналізм.

Вона була зведена в 1835 році (за іншими даними в 1839 році). Приваблює орнаментована церковна огорожа навколо подвір’я, з триарковою брамою, зведені на початку 20 ст.

# data[].attributes.headline
Мартинівський скарб

# data[].attributes.subject
Мартинівський скарб

# data[].attributes.body
Мартинівський скарб — скарб, знайдений 1907 року на березі річки Рось, у селі Мартинівка Київської губернії, Російська імперія нині Черкаська область, Україна. Складається з 116 срібних виробів, вагою 3,3 кг. Датується VI — VII століттями. Приналежність скарбу точно невідома; найчастіше знахідки вважають артефактами пеньківської культури, яку пов'язують з ранньослов'янським племенем антів. Зберігається по частинах у Національному музеї історії України та його філії — Скарбниці Національного музею історії України[1] Київ та Британському музеї Лондон.

Зовнішні відеофайлиМартинівський скарб 13 квітня 2021.
Національний музей історії України. YouTube

Найімовірніше, що речі скарбу належали антському дружинникові, який здобув їх у військових походах, зокрема на Балкани[3].

# data[].attributes.headline
Лисяча бухта (залив чорного моря между чорними скелями "Кара-Даг" й "Меганом" у Криму //Лисяча бухта знаходиться під горним масивом "Эчки-Лаг"

# data[].attributes.subject
Лисяча бухта (залив чорного моря между чорними скелями "Кара-Даг" й "Меганом" у Криму //Лисяча бухта знаходиться під горним масивом "Эчки-Лаг"

# data[].attributes.body
Також у Криму є Золоті ворота (скеля).//Золоті ворота Кримскотат//Прибережна скеля арочної форми у вулканічного масиву "Кара-Даг" на березі чорного моря | ближча чий населений пункт — село "Курортне", частина городского округу Феодосія.

# data[].attributes.attachment_caption
Новиков Володимир

# data[].attributes.headline
Скарби, знайдені в незалежній Україні

# data[].attributes.subject
Скарби, знайдені в незалежній Україні

# data[].attributes.body
Золотий скарб знайшли на березі озера Ялпуг неподалік села Орлівка Ренійського району на Одещині в 2008 році.

Там була давня дунайська переправа. Через неї гунни здійснювали набіги на Візантійську імперію.

Знайдені стародавні меч, кинджал, сідло, кінська збруя та парадний пояс. Прикраси зроблені із золота, срібла і позолоченого срібла зі вставками з відшліфованих каменів альмандинів. Такі ювелірні вироби в V ст. н.е. виготовляли тільки в Константинополі, і потрапляли вони до варварів як плата за службу або як відкуп від безперервних набігів. Один із "чорних" археологів надав одеським історикам лише фотографії знайдених скарбів. Хотів продати за $250 тис.

Подальша доля скарбу невідома.

# data[].attributes.headline
Мартинівський скарб

# data[].attributes.subject
Мартинівський скарб

# data[].attributes.body
Мартинівський скарб — скарб, знайдений 1907 року на березі річки Рось, у селі Мартинівка Київської губернії (нині Черкаська область, Україна). Складається з 116 срібних виробів, вагою 3,3 кг. Датується VI — VII століттями. Приналежність скарбу точно невідома; найчастіше знахідки вважають артефактами пеньківської культури, яку пов'язують з ранньослов'янським племенем антів. Зберігається по частинах у Національному музеї історії України та його філії — Скарбниці Національного музею історії України(Київ) та Британському музеї (Лондон).

Підготувала:Шлик Софія 5А

# data[].attributes.wish_content.attachment_props.alternative_text
мартинівський скарб

# data[].attributes.headline
Мартинівський скарб.

# data[].attributes.subject
Мартинівський скарб.

# data[].attributes.body
Знайдено 1907 року на березі річки Рось, у селі Мартинівка Київської губернії( нині Черкаська область, Україна). Складається з 116 срібних виробів, вагою 3,3 кг. Датується VI-VII століттями. Приналежність скарбу точно невідома. Найчастіше знахідки вважають артефактами пеньківської культури, яку пов'язують з племенем антів. Зберігається по частинах у Національному музеї історії України.

# data[].attributes.headline
Софійський собор

# data[].attributes.subject
Софійський собор

# data[].attributes.body
Софійський собор, або Софія Київська — собор XI століття у Києві. Початково збудований у візантійському стилі, але зазнав численних руйнувань, у XVII—XVIII ст. був реставрований, принципово змінив свій вигляд і тепер є зразком українського бароко.[4] Одна з небагатьох уцілілих споруд часів Русі.

Збудований у 1017—1037[5] роках на замовлення і коштом київського князя Ярослава Мудрого. Названий на честь Святої Софії. Мав статус катедрального собору. З перервами був резиденцією київських митрополитів (православних та унійних). До середини XIII століття використовувався як головна церква Русі, місце поховання великих князів київських. При соборі велося літописання, була створена перша бібліотека. Занепав у XIV столітті. Відновлений стараннями митрополита Петра Могили і гетьмана Івана Мазепи. Був головним храмом Софійського монастиря (з 1638)

# data[].attributes.attachment_caption
Ікону знайшли під час розкопок на Княжій горі під Каневом у 1930-x роках,й до цих пір вона перебувала у власності різних приватних осіб. Науковці припускають,що образ належав Володимиру Мономаху (у хрещенні Василій). Про це свідчить напис на звороті: "Господі, помозі рабу Твоєму Васілію на многая лєта стола єго".                      За даними експертів,ікона виготовлена візантійськими майстрами не пізніше XIII сторіччя.Підробити її в сучасних умовах неможливо.

# data[].attributes.headline
Кам'яна ікона

# data[].attributes.subject
Кам'яна ікона

# data[].attributes.body
Сєтракова Вероніка

# data[].attributes.headline
Мартинівський скарб

# data[].attributes.subject
Мартинівський скарб

# data[].attributes.body
Мартинівський скарб — скарб, знайдений 1907 року на березі річки Рось, у селі Мартинівка Київської губернії, Російська імперія (нині Черкаська область, Україна). Складається з 116 срібних виробів, вагою 3,3 кг. Датується VI — VII століттями. Приналежність скарбу точно невідома; найчастіше знахідки вважають артефактами пеньківської культури, яку пов'язують з ранньослов'янським племенем антів. Зберігається по частинах у Музеї історичних коштовностей України (Київ) та Британському музеї (Лондон)

# data[].attributes.headline
Скіфське золото

# data[].attributes.subject
Скіфське золото

# data[].attributes.body
Пектораль із Товстої могили або Золота пектораль — пектораль скіфського правителя IV століття до н. е.

Вага — 1148 г, діаметр — 30,6 см, зроблена із золота 958 проби[1]. Техніки виготовлення: лиття за втраченою восковою моделлю, карбування, гравіювання, філігрань, паяння, інкрустація кольоровими емалями.

На думку вчених, пектораль була виготовлена ​​грецькими майстрами-торевтами на замовлення скіфської знаті у другій чверті IV століття до н. е. в ювелірних майстернях Афін або Пантікапея.

Пектораль було виявлено о 14 годині 30 хвилин 21 червня 1971 під час археологічних досліджень центрального поховання у кургані скіфського періоду Товста Могила поблизу міста Покров Дніпропетровської області

# data[].attributes.headline
Церква Різдва Христового.

# data[].attributes.subject
Церква Різдва Христового.

# data[].attributes.body
Вважається найстарішою будівлею в Шостці. Вона відкрилася в 1785 році, дзвінниці прибудували в 1809 році. З 1917 року вона називалася церква Різдва Христового імені Червоної армії. У 1928 році її закрили і зняли купол. Були спалені ікони і весь церковний інвентар.

У 1993 році під стінами храму в прибудованому приміщенні пройшла перша літургія. Церква була відбудована і освячена єпископом Конотопським і Глухівським 26 липня 2000 року.

# data[].attributes.attachment_caption
Новиков Володимир

# data[].attributes.headline
Львівський національний академічний театр опери та балету імені Соломії Крушельницької

# data[].attributes.subject
Львівський національний академічний театр опери та балету імені Соломії Крушельницької

# data[].attributes.body
Львівський національний академічний театр опери та балету імені Соломії Крушельницької — театр опери і балету у Львові, в історичному центрі міста, на проспекті Свободи, 28. Названий на честь відомої української оперної співачки Соломії Крушельницької.

Будівництво театру розпочалось у червні 1897 року за проєктом архітектора Зиґмунта Ґорґолевського — автора багатьох монументальних споруд Польщі й Німеччини.

Відкрився театр для глядачів 4 жовтня 1900 р.

Роки незалежної України

У травні 1999 р. театр став важливим об'єктом Шостої Зустрічі Президентів країн Центральної Європи у Львові: Болгарії — Петер Стоянов, Румунії — Еміль Константінеску, Угорщини — Арпад Генц, Австрії — Томас Клестіль, Словенії — Мілан Кучан, Чехії — Вацлав Гавел, Німеччини — Роман Герцог, України — Леонід Кучма та Польщі — Александр Квасневський. Ця історична зустріч президентів сприяла другому оновленню театру.

У 2000 році театр святкував 100-річний ювілей. Було вирішено, що Указ про надання театрові імені Івана Франка «втратив чинність», і тому його замінили на ім'я Соломії Крушельницької.

# data[].attributes.attachment_link.title
Львівський_національний_академічний_театр_опери_та_балету_імені_Соломії_Крушельницької_13

# data[].attributes.attachment_caption
Малишенко Дарина

# data[].attributes.headline
Корецький замок

# data[].attributes.subject
Корецький замок

# data[].attributes.body
У1386 році князь Федір Острозький розпочав будівництво фортеці та її укріплень над річкою Корчик..З трьох сторін замок був оточений глибоким ровом, який надійно захищав фортецю від нападу.Із заходу вона була прикритта річкою. До замку Острозьких можна було дістатися лише через міст, який з"єднував його з навколишнім світом. Пізніше Корецький замок був перебудований на зразок палацу. Востаннє 1780 року,його перебудував князь Юзеф Клеменс Чарторийський.1832 року палац-замок згорів і відтоді в ньому не проводилося жодної суттєвої реконструкції ,Щоправда, в 1920-х роках власник руїн Корецької фортеці Бнінський намагався провести ремонт, але через деякий час роботи були призупинені.

Цікаво,що на сучасному гербі міста Корець зображено надбрамну вежу замку Корецьких.

# data[].attributes.wish_content.attachment_props.alternative_text
Корецький замок

# data[].attributes.headline
Володимирська церква 

# data[].attributes.subject
Володимирська церква 

# data[].attributes.body
Невелика мурована церква стоїть у центральній частині міста між парком біля східного фасаду будівлі у 1989 року покладено автомагістраль. Будівлю оточують високі дерева , що дещо навіюють композиційну роль церкви як архітектурного акценту в забудові. Збудовано як кладовищенську каплицю в 1883 році . Пізніше вівтар розширили згодом до нього зі сходу прибували комірі чину для похвального інвентаря. Під вівтарною частиною є невеликий однокамерний підвал. Нині будівля є парафіяльний храмом . Церква довільна складається з прямокутних у плані нави і вівтаря з'єднана трьома арковими отворами. Вівтар нижчий ніж назва комірчина ще нижча. З заходу да нави поглядає мініатюрний дерев'яний вихід тамбур. Наріжники нави акцентовані гранчастими пілонами які раніше увінчувалися цибулястими маківками на високих шиях . Вінчає високої чотиригранний наметовий дах з глухим ліхтарем і маківкою. У зовнішніх формах будівлі чітко виявлено ієрархічність архітектурних форм послідовне наростання мас до центрального верху.

# data[].attributes.body
Карпати — це східне відгалуження Альп. Ці гірські системи багато в чому схожі (наприклад, флорою та фауною), але геологія Карпат складніше. До речі, частина гір, що проходить по території України, є найтоншою в Карпатах;

Перша геологічна карта України — карта Карпат. Складена в 1809 році польським географом Станіславом Сташицем, на ній відзначена в тому числі і найвища точка нашої країни Говерла;

На вершині Говерли — найвищої гори в українській частині Карпат (2061 м) — в 1996 році був встановлений хрест із тризубом. На даний момент це найбільш високогірна конструкція України;

Найбільше за площею гірське озеро Синевир має площу 7 га, а саме високогірне — Бребенскул — знаходиться на висоті 1801 м над рівнем моря. Синевир — озеро завального типу походження (що утворилося в результаті перекриття русла гірських річок), а Бребенскул — льодовикового походження. Обидва озера знаходяться в Закарпатській області.

# data[].attributes.headline
Добери і підпиши світлини подорожей історичними місцями, напиши про них щось цікаве

# data[].attributes.subject
Добери і підпиши світлини подорожей історичними місцями, напиши про них щось цікаве

# data[].attributes.body
Новгород Сіверський. Спасо Преображенський монастир.

# data[].attributes.attachment_caption
1639 - народився Іван Мазепа, гетьман України1639, 20 березня – в селі Мазепинці на Київщині народився Іван Степанович Мазепа, військовий та політичний діяч, меценат, гетьман України.Гетьман щедро фінансував розвиток мистецтва, зокрема архітектури й малярства, прикрасив українські міста спорудженими й реставрованими чудовими храмами, розбудував в Україні на свій кошт, а також використовуючи військовий скарб близько 20 церков.30 серп. 2018 р.

# data[].attributes.headline
Скульптура Івана Мазепи

# data[].attributes.subject
Скульптура Івана Мазепи

# data[].attributes.headline
Шосткинський казенний завод "Імпульс"

# data[].attributes.subject
Шосткинський казенний завод "Імпульс"

# data[].attributes.body
Засновано у 1848 році. Це єдине в у Україні й одне з небагатьох у світі підприємств, що у замкнутому циклі виготовляє засоби ініціювання зарядів вибухових речовин (капсулі-детонатори, електродетонатори, детонуючі шнури тощо) для проведення відповідних робіт у гірничодобувній і вугільній промисловості, геологорозвідці, нафтогазовидобуванні, будівництві та металургії.

# data[].attributes.headline
Глухівський учительський інститут

# data[].attributes.subject
Глухівський учительський інститут

# data[].attributes.body
Інститут з трирічним терміном навчання засновано 1874 р. Першим його директором став учень К.Д.Ушинського А.В.Білявський. Під інститут було відведено мурований двоповерховий будинок, споруджений у І-й половині ХІХ ст., пристосований до нових потреб і добудований з лицевої сторони за проектом архітектора П.Шлейфера у 1874-1876 рр. У 1878-1879 рр. над тильною частиною старого будинку надбудовано третій поверх. У 1903-1904 рр. інститут розширено добудовою до тильної частини корпусу.

Тут отримали вищу освіту кінорежисер О.Довженко, письменники С.Васильченко і С.Сергєєв-Ценський. 1925 р. інститут перетворено на педагогічний технікум, 1930 р. – на інститут соціального виховання, 1937 р. – на учительський інститут, з 1954 р – Глухівський педагогічний інститут. 1976 р. присвоєно ім’я С.М. Сергєєва –Ценського, 2008 р. – О.Довженка.

Пам’ятка розташована на території Національного заповідника «Глухів». Займає східну частину території педуніверситету, виходячи фасадами бічних крил на червону лінію забудови вул. Інститутської. Чільний південний фасад обернений до вул. Києво-Московської, від якої корпус відділяє сквер.

# data[].attributes.attachment_caption
Вічний вогонь в Україні, місто Шостка

# data[].attributes.headline
Вічний вогонь-у багатьох містах України відкрито пам'ятники і меморіали з Вічним вогнем. Ці місця давно стали візитними картками, вони приваблюють людей різного віку, гостей і туристів. Для ветеранів це місце зустрічей і пам'яті про далекі воєнні часи, загиблих товаришів. У день святкування Великої Перемоги над німецько-фашистськими окупантами, 9 Травня, до пам'ятників і меморіалів несуть живі квіти і покладають вінки. 

# data[].attributes.subject
Вічний вогонь-у багатьох містах України відкрито пам'ятники і меморіали з Вічним вогнем. Ці місця давно стали візитними картками, вони приваблюють людей різного віку, гостей і туристів. Для ветеранів це місце зустрічей і пам'яті про далекі воєнні часи, загиблих товаришів. У день святкування Великої Перемоги над німецько-фашистськими окупантами, 9 Травня, до пам'ятників і меморіалів несуть живі квіти і покладають вінки. 

# data[].attributes.wish_content.attachment_props.alternative_text
вічний вогонь 

# data[].attributes.headline
Бреч — село в Україні, у Корюківській міській громаді Корюківського району Чернігівської області. Населення становить 226 осіб. До 2016 орган місцевого самоврядування — Брецька сільська рада, якій були підпорядковані с. Лубенець, с. Ховдіївка, с. Озереди, с. Гуринівка. Вікіпедія

# data[].attributes.subject
Бреч — село в Україні, у Корюківській міській громаді Корюківського району Чернігівської області. Населення становить 226 осіб. До 2016 орган місцевого самоврядування — Брецька сільська рада, якій були підпорядковані с. Лубенець, с. Ховдіївка, с. Озереди, с. Гуринівка. Вікіпедія

# data[].attributes.headline
На перехресті вулиць 6

# data[].attributes.body
На перехресті вулиць 6-ї Гвардійської дивізії та Онупрієнка з’явився новий пам’ятний знак. Місце для нього було обране не випадково, адже Шосткинщину у серпні 1943 року звільняла саме 6-та стрілецька дивізія. Сама ж операція по визволенню тривала протягом 12 днів. Урочисте відкриття пам’ятного знаку відбулось 2-го вересня.

# data[].attributes.headline
Кафе криївка

# data[].attributes.subject
Кафе криївка

# data[].attributes.body
Ресторан - "Криївка", розташований у Львові на Площі Ринок, увійшов до Книги рекордів України за найбільшу кількість вигуків гасла " Героям слава!". Коли гості хочуть зайти до " Криївки", аби пройти "контроль" , їм потрібно промовити гасло" слава Україні", після чого вони чують " Героям Слава!"і проходять у заклад. Печерний ресторан , оформлений як підземний бункер і прикрашений осколками1940-х років, радіо приймачами, мапами, артилерією та ліхтарями. Був відкритий у 2007 році.

# data[].attributes.headline
Бородіна Марія

# data[].attributes.subject
Бородіна Марія

# data[].attributes.body
Шосткинський краєзнавчий музей.

# data[].attributes.attachment_caption
Батьківщина Мати

# data[].attributes.headline
Шахов Максим

# data[].attributes.subject
Шахов Максим

# data[].attributes.body
висота 62м. 40см.
встановлений у 1981 році

# data[].attributes.headline
Вічний вогонь.

# data[].attributes.body
Вічний вогонь.

# data[].attributes.body
Житловий будинок по вулиці Свободи,41
Дата будували с 1927-1929 роках

# data[].attributes.headline
У музеї знаходяться 

# data[].attributes.body
У музеї знаходяться військова форма, особисті речі, льотна книжка, листи Кожедуба. Всі ці предмети передали музею родичі Івана Микитовича. Також тут зберігаються примірники книг Кожедуба «Служу Батьківщині» та «Вірність Вітчизні». Також тут відтворено гуртожитську кімнату, де у юні роки проживав Кожедуб. Крім того, в музеї знаходяться макети літаків періоду Другої світової війни. Музей облаштований невеликим кінозалом, де ви зможете подивитись кінострічки не тільки про відомого уродженця Шостківщини, а й про військові події. Недалеко від музею, у парку Кожедуба, знаходиться експозиція військової техніки. Тут стоїть реактивний літак Міг-21 УМ. Саме на такому літаку літав Кожедуб після війни.

# data[].attributes.headline
Пам'ятник Володимиру Великому

# data[].attributes.subject
Пам'ятник Володимиру Великому

# data[].attributes.body
Пам’ятник Володимиру Великому – найстаріший скульптурний пам’ятник Києва, споруджений у 1853 році. Виконаний він у неовізантійському стилі. Автори проекту – архітектор Олександр Тон, скульптори Василь Демут-Малиновський та Петро Клодт. Також треба зазначити те, що це один з небагатьох пам’ятників, який зміг вціліти у радянські часи.

# data[].attributes.headline
Музей Пантелеймона Куліша

# data[].attributes.subject
Музей Пантелеймона Куліша

# data[].attributes.body
Музей Пантелеймона Куліша відкритий у Шостці 11 серпня 2006 року у приміщенні Центральної міської бібліотеки ім. Л. Толстого з ініціативи міського голови М.П. Ноги. Експозицію становили предмети, що розповідають про життя, рідних та друзів знаменитого уродженця цього краю. Серед експонатів – раритетні видання творів письменника, його портрет, виконаний із тополиного пуху, а також різноманітні предмети побуту. Окремий стенд розповідає про традиційні "Кулішевскі читання", що проводяться щороку.

# data[].attributes.headline
памятник  «Героям Чорнобиля»

# data[].attributes.subject
памятник  «Героям Чорнобиля»

# data[].attributes.body
14 грудня в Україні відзначається День вшанування учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС – людей, котрі ціною свого життя і здоров’я змогли здолати страшну трагедію XX століття, що сталася 26 квітня 1986 року на Чорнобильській АЕС.

# data[].attributes.headline
Козацька застава 

# data[].attributes.subject
Козацька застава 

# data[].attributes.body
у 2014 році 12 жовтня, у парку ім.  Жданова відбулося урочисте відкриття пам'ятного знака українському козакові, встановленому на головній алеї.
Право відкрити пам'ятний знак було надано його автору-скульптору Олександру Забєліну, а також народному депутату України Ігорю Молотку, який підтримав ідею створення пам'ятника знаку.
Установка пам'ятного знаку – перший крок на шляху відродження парку ім. Жданова. Олександр Забєлін запропонував усю центральну алею оформити у козацькому стилі. Також було озвучено ідею дати парку нове ім'я і з цього дня називати його Козацькою заставою.

# data[].attributes.headline
Зенченко Ганна, 5-А клас

# data[].attributes.subject
Зенченко Ганна, 5-А клас

# data[].attributes.body
Пам'ятка історії мого рідного міста
Церква Різдва Христового.
Церква Різдва Христового по вул. Садовий бульвар, 50 вважається найстарішою будівлею в Шостці. З початком її спорудження в 1779 р. зведення містечка пішло повним ходом. Церква побудована на приватні пожертвування, зроблені чинами та робітниками порохового заводу, який знаходився поруч, тому іноді церкву називають Заводською. Вона відкрилася в 1785 р., дзвіницю прибудували в 1809 році. Одночасно розширили й саму церкву. На церковній площі відтепер проходили різні міські урочистості: святкові служби, урочисті ходи.

# data[].attributes.headline
меморіал загиблим захисникам України

# data[].attributes.subject
меморіал загиблим захисникам України

# data[].attributes.attachment_caption
Хільковського Дениса

# data[].attributes.headline
Пам'ятник незалежності україни

# data[].attributes.subject
Пам'ятник незалежності україни

# data[].attributes.body
Стилістично це суміш українського бароко та ампіру. Монумент споруджено в композиційному центрі Майдану Незалежності у Києві на честь десятиріччя незалежності України у 2001 році. Це колона, яка увінчана фігурою жінки («Берегині») з калиновою гілкою в руках, висота монументу — 61 метр[1]. Як модель для статуї Берегині автор Анатолій Кущ вибрав свою дочку, художницю зі світовим ім'ям Христину Катракіс.

Колона, облицьована білим італійським мармуром, стоїть на постаменті у вигляді християнського храму в стилі українського бароко, прототипом якого є Брама Заборовського. На колоні стоїть статуя Оранти України — дівчини, одягненої в український національний костюм, яка тримає в руках калинову гілку. Окремі елементи скульптури — калинова гілка, орнамент на одязі й стрічки вінка покриті золотом. Маса скульптури з литої бронзи — близько 20 тонн.

# data[].attributes.headline
Музей Гуцуленд в Карпатах

# data[].attributes.subject
Музей Гуцуленд в Карпатах

# data[].attributes.body
Довбиш Євгенія

# data[].attributes.headline
Обеліск слави,в

# data[].attributes.body
Обеліск слави,вічний вогонь.

# data[].attributes.attachment_caption
В інтер'єрі декор і розписи не збереглися. Західну половину нави займають хори, влаштовані по дерев'яних балках. На них ведуть сходи, розміщені в північно-захід

# data[].attributes.headline
Володимирська церква. Володимирська церква в Шостці — православний храм, збудований в 1883 році, освячений у пам'ять рівноапостольного князя Володимира.Невелика мурована церква стоїть у центральній частині міста між парком (зі сходу) й масивом 5-поверхової житлової забудови (з заходу). Біля східного фасаду будівлі у 1989 р. прокладено автомагістраль. Будівлю оточують високі дерева, що дещо навіюють композиційну роль церкви як архітектурного акценту в забудові. Збудовано як кладовищенську каплицю в 1883 р. Пізніше вівтар розширили, згодом (орієнтовно в 1950-х рр.) до нього зі сходу прибудували комірчину для поховального інвентаря. Під вівтарною частиною є невеликий однокамерний підвал. Нині будівля є парафіяльний храмом. 

# data[].attributes.subject
Володимирська церква. Володимирська церква в Шостці — православний храм, збудований в 1883 році, освячений у пам'ять рівноапостольного князя Володимира.Невелика мурована церква стоїть у центральній частині міста між парком (зі сходу) й масивом 5-поверхової житлової забудови (з заходу). Біля східного фасаду будівлі у 1989 р. прокладено автомагістраль. Будівлю оточують високі дерева, що дещо навіюють композиційну роль церкви як архітектурного акценту в забудові. Збудовано як кладовищенську каплицю в 1883 р. Пізніше вівтар розширили, згодом (орієнтовно в 1950-х рр.) до нього зі сходу прибудували комірчину для поховального інвентаря. Під вівтарною частиною є невеликий однокамерний підвал. Нині будівля є парафіяльний храмом. 

# data[].attributes.body
Володимирська церква у Шостці має значну історико-архітектурну цінність як одна з небагатьох мурованих каплиць, уцілілих на Сумщині, а також єдина старовинна церковна будівля, що збереглася в Шостці. Її виявлено й обстежено у 1990 р., включено до Зводу пам'яток історії та культури України (том «Сумська область»), після чого поставлено на державний облік як пам'ятку архітектури й містобудування місцевого значення з охоронним № 329-См.І ця будівля є пам‘ятка архітектури.

# data[].attributes.headline
Київський зоопарк

# data[].attributes.subject
Київський зоопарк

# data[].attributes.headline
Мі́зинська стоя́нка — пам'ятка археології в Україні. Розташована на Сіверщині, поблизу села Мізин (Коропський район, Чернігівська область). Належить до пізнього палеоліту, датується близько 18 000 років до н. е. Тут знайдено першу у світі колекцію давніх музичних інструментів.

# data[].attributes.subject
Мі́зинська стоя́нка — пам'ятка археології в Україні. Розташована на Сіверщині, поблизу села Мізин (Коропський район, Чернігівська область). Належить до пізнього палеоліту, датується близько 18 000 років до н. е. Тут знайдено першу у світі колекцію давніх музичних інструментів.

# data[].attributes.headline
Мізинський Браслет

# data[].attributes.subject
Мізинський Браслет

# data[].attributes.body
Мізинський Браслет з ікла мамонта зі Сваргами. Приблизно 18000 років до Р.Х. Україна, Мізин, Чернігівська область.

# data[].attributes.headline
скіфське золото

# data[].attributes.subject
скіфське золото

# data[].attributes.body
назва: скіфське золото
місто розташування: степова частина України
час, яким датується пам'ятка: 1975-1976 і 1978-1987 рік
що розповідає «пам'ятка» про минуле: скіфське золото-було чудовим підтвердженням того, яких успіхів встигли досягти майстри в ювелірному мистецтві

# data[].attributes.headline
Межиріцька стоянка — пізньо -палеолітична стоянка мисливців на мамутів. Розташована в с. Межиріч в Канівській громаді Черкаської області, на мисі, в межиріччі р. Рось та р. Росави, 12 км на захід від р. Дніпро. Палеолітичні культурні рештки пам'ятки залягають на глибині 2,5 — 3,5 м від сучасної земної поверхні.

# data[].attributes.subject
Межиріцька стоянка — пізньо -палеолітична стоянка мисливців на мамутів. Розташована в с. Межиріч в Канівській громаді Черкаської області, на мисі, в межиріччі р. Рось та р. Росави, 12 км на захід від р. Дніпро. Палеолітичні культурні рештки пам'ятки залягають на глибині 2,5 — 3,5 м від сучасної земної поверхні.

# data[].attributes.headline
музей Кожедуба 

# data[].attributes.subject
музей Кожедуба 

# data[].attributes.body
https://www.google.com/url?sa=i&url=http%3A%2F%2Fdancor.sumy.ua%2Fnews%2Fnewsline%2F237243&psig=AOvVaw3s_uxJIsksBKthMZu2yg7D&ust=1664895114610000&source=images&cd=vfe&ved=0CAkQjRxqFwoTCPCJzeOnxPoCFQAAAAAdAAAAABAD

# data[].attributes.headline
Жінка з рушницею.

# data[].attributes.subject
Жінка з рушницею.

# data[].attributes.body
Закртій олександра

# data[].attributes.headline
Спасо-Преображенськи

# data[].attributes.body
Спасо-Преображенський Новгород Сіверський монастир, Науменко Кирило

# data[].attributes.headline
Дубрівка. Кінна база

# data[].attributes.subject
Дубрівка. Кінна база

# data[].attributes.headline
Мандрівка в кінно-спортивний клуб село Дубровка.

# data[].attributes.subject
Мандрівка в кінно-спортивний клуб село Дубровка.

# data[].attributes.headline
Кам'янець-Подільська фортеця(замок) - унікальний історико-архітектурний пам'ятник, музей під відкритим небом. 

# data[].attributes.subject
Кам'янець-Подільська фортеця(замок) - унікальний історико-архітектурний пам'ятник, музей під відкритим небом. 

# data[].attributes.body
Полюхович Поліна