# data[].attributes.body
אפשר לעצור את עצמנו ברגע האמת למרות שזה קשה ולדון לכף זכות את התלמיד. אולי הוריו כעסו עליו בבוקר ונהרס לו כל היום, אולי הוא רב עם מישהו בבי"ס, היה לו חלום רע, יכול להיות אלף סיבות ולכן התלמיד לא עושה בכוונה הוא מושפע ממה שקרה לו. הוא ילד סה"כ וקשה לו לנווט את רגשותיו.

# data[].attributes.headline
שינוי בפרשנות

# data[].attributes.subject
שינוי בפרשנות

# data[].attributes.body
כן, ניתן לפרש אחרת. למשל- שהתלמיד לא מנסה להפריע בכוונה, אלא אולי הוא חווה מקרה שמאד הכעיס והכאיב לו ולכן הוא לא יכל להימנע מלדבר עליו.

וכשנפרש את הדיבור וההפרעה שלו כך, אז נתבונן אחרת על כל הסיטואציה. אולי במקום לכעוס נחשוב איך לעזור לו במקום.

ובעקבות העזרה שלנו: א. זה ימנע ממנו להמשיך ולדבר ובכך להפריע לנו.

ב. גם נעזור לו כך להתמודד עם רגשותיו המוצפים.

# data[].attributes.headline
האם ניתן לפרש את האירוע בדרך אחרת?

# data[].attributes.subject
האם ניתן לפרש את האירוע בדרך אחרת?

# data[].attributes.body
ברגע שנעצור, ננשום עמוק ונחשוב שהתלמיד אינו עושה זאת מתוך חוסר התחשבות אלא יתכן שהוא עושה זאת מתוך צורך שלו בשייכות. מתוך קושי של דחיית סיפוקים.

ברגע שאחשוב כך אחוש חמלה כלפי התלמיד ואמנע מתסכול וכעס.

# data[].attributes.headline
פרשנות שונה לאירוע

# data[].attributes.subject
פרשנות שונה לאירוע

# data[].attributes.body
ניתן בהחלט לפרש את האירוע אחרת. אם לוקחים רגע נשימה עמוקה, ניתן להבין שתלמיד חווה קושי מסוים ולכן הוא מגיב בצורה כזו. ייתכן וקרה משהו בשיעור קודם שהוביל לסערת רגשות, אולי יש קושי לימודי שיוצר אצלו תסכול. במקרה כזה ניתן לגשת אליו ולנסות לברר מה שקרה, להציע לו לקחת כמה דקות לעצמו להירגע. אם זה לימודי אפשר לשבת איתו ולהציע תיווך או חילוק של המשימה לשלבים.

# data[].attributes.headline
פרשנות שונה משנה את התגובה

# data[].attributes.subject
פרשנות שונה משנה את התגובה

# data[].attributes.body
בוודאי שאפשר לפרש את האירוע בדרך אחרת. ברגע שנסתכל על התלמיד הסרבן/ מפריע כתלמיד נמנע נוכל להרגיש רגש אחר כלפיו ובעקבות כך גם התגובה שלנו תהיה שונה. לרוב, הילדים הנמנעים/ המפריעים אלו ילדים שמסתירים קושי מסויים ולכן פועלים בדרך שלילית כמגננה. ברגע שנראה זאת כך ונדע לפרק את הקושי של התלמידים נוכל לשנות את ההתנהגות שלנו ושלהם.

# data[].attributes.body
התלמיד לא מנסה לעשות לי דווקא או להפריע. ייתכן שהוא פשוט נסער או מתרגש ממשהו שקרה לו בהפסקה, או שהוא מתקשה להתרכז ומחפש תשומת לב כי החומר קשה לו.

# data[].attributes.headline
פרשנות היא סובייקטיבית 

# data[].attributes.subject
פרשנות היא סובייקטיבית 

# data[].attributes.body
ילדים לרוב עושים את מה שהם עושים כמו חריגה מכללים לא מתוך כוונה תחילה להעליב את המורה, לפגע במנדהו או סתם כוונה רעה, לא אלא הוא עושה בדרך כלל מתוך שעמום, חסר מעש ולפעמים סתם לצורך תשומת לב בהמורה בכלל ומהחברים בפרט. כי דברים חריג מתבצעים בדרך על יד ילדים ללא ממש לומדם ולכן ברגע שהם עושים את זה הצפייה היא להראות שהוא בפוקוס .

# data[].attributes.body
כל ארוע תלוי למעשה בפרשנות המוערבים. ייתכן שלתלמיד יש קושי בוויסות. אם אני כמורה אהיה מודעת לפרשנות שלי, אוכל להיות אמפתית יותר ולהגיב באופן מיטבי לסיטואציה.

# data[].attributes.body
לתלמיד יש קושי בוויסות, הוא לא עושה זאת מתוך חוסר התחשבות, פשוט לא מודע, צריך לעזור לו לראות את הסביבה בעזרת דרכים שונות באופן אישי ולא מול כל הכיתה. כאשר המורה יפרש את זה אחרת, גם התלמידים הסתכלו על זה אחרת, וגם הילד יהיה לו יותר קל לבטא את עצמו.

# data[].attributes.body
פרשנות אחרת לאירוע יכולה להיות שהתלמיד התקשה לווסת את רגשותיו בעקבות לקיחת הטלפון ולא פעל מתוך רצון לפגוע במורה. פרשנות זו יכולה לעורר תחושות של הבנה ואמפתיה במקום כעס ולהוביל לשיחה רגועה לבירור הקוי ולחיפוש פתרונות משותפים במקום להסלמת המצב.

# data[].attributes.body
פרשנות אחרת לאירוע יכולה להיות שהתלמיד התקשה לווסת את רגשותיו בעקבות לקיחת הטלפון ולא פעל מתוך רצון לפגוע במורה. פרשנות זו יכולה לעורר תחושות של הבנה ואמפתיה במקום כעס ולהוביל לשיחה רגועה לבירור הקוי ולחיפוש פתרונות משותפים במקום להסלמת המצב.

# data[].attributes.headline
הפרשנות המכשיל

# data[].attributes.body
הפרשנות המכשילה: "הוא עושה לי דווקא ומזלזל בי".

רגש ותגובה: כעס, עלבון והסלמה למאבק כוח (צעקות, עונשים).

הפרשנות החלופית (המקדמת): "הוא פשוט לא מודע לווליום שלו בגלל קושי בוויסות עצמי/קשב וריכוז", או "הוא מוצף רגשית כרגע".

רגש ותגובה: אמפתיה ורוגע. המורה תגיב בסימון שקט (תנועת הנמכה עם היד), או תגש אליו ותלחש לו בעדינות להנמיך את הקול בלי לייצר דרמה ובלי להביך אותו מול הכיתה.

# data[].attributes.headline
ברגע שהמורה מנתק את הר

# data[].attributes.body
ברגע שהמורה מנתק את הרגשות שלו מהאירוע עד כמה שניתן ולא נותן להם ולפרשנות שלו להשתלט על התגובה שלו הוא יכול להתמודד ולענות לאותו התלמיד באופן מווסת יותר

# data[].attributes.headline
תמיד צריך לחשוב לפני ש

# data[].attributes.body
תמיד צריך לחשוב לפני שמעירים . לכל סיטואציה יש כמה צדדים.

# data[].attributes.headline
הכל עניין של פרשנות חיצונית - חן לנטנר

# data[].attributes.subject
הכל עניין של פרשנות חיצונית - חן לנטנר

# data[].attributes.body
לדעתי בוודאי. זה קורה לי כל הזמן. רק בשיח מול הילד ושיתוף ניתן להבין לעומק מה עובר על הילד בזמן הזה. צריך גם להקפיד כל הזמן לחשוב על כלל המעשים של הילד. האם זהו אירוע בודד או שיש לו דפוסי התנהגות מסויימים? אם יש לו סימן שהילד זקוק לעזרה וצריך התערבות הורית או עזרה בקהילה.

# data[].attributes.headline
עלינו לווסת את הרגשות 

# data[].attributes.body
עלינו לווסת את הרגשות שלנו בעת הפרשנות כדי שנוכל להגיב בצורה מקצועית

# data[].attributes.body
כאשר אנחנו מפרשים סיטואציה אנו מפעילים את רגש עלינו לווסת את הרגש.

# data[].attributes.body
כאשר אנחנו מפרשים סיטואציה בצורה אחת (למשל:

הוא עושה דווקא, זה עלול לעורר כעס,

אבל אם נבחר לפרש את אותו האירוע מזווית אחרת, התגובה הרגשית יכולה להשתנות לגמרי.

# data[].attributes.body
ניתן לפרש את האירוע בדרך שונה ברגע שנדע להגמיש את המחשבה שלנו על ידי אימון המוח שלכל תגובה יש רהבה פרשנויות .

לעיתים אם ניתן לאירוע פרשנות אחרת, נוכל גם לווסת את הרגשות שלנו

# data[].attributes.headline
בטח, הכל תלוי בפרשנות 

# data[].attributes.body
בטח, הכל תלוי בפרשנות שלנו. כל תגובה תואמת לפרשנות.

# data[].attributes.body
היא הדרך שבה האדם מסביר או נותן משמעות לאירועים שהוא חווה. היא משפיעה על הרגש והתגובה שלנו – אותה סיטואציה יכולה לעורר אצל אנשים שונים רגשות שונים בהתאם לפרשנות שלהם. הכרה בפרשנות עוזרת להבין התנהגויות ולפתח דרכי חשיבה וגיבוי רגשי טובים יותר.

# data[].attributes.body
הכל מתחיל ונגמר בפרשנות.

# data[].attributes.body
בהחלט, הרגשות שלו מושפעים מהסיטואציה. צריך להסתכל על האירוע מנקודת מבט רחבה ולנסות להבין למה הילד מתנהג ככה.

# data[].attributes.headline
פרשנות אחרת לאירוע

# data[].attributes.subject
פרשנות אחרת לאירוע

# data[].attributes.body
אולי חשוב לו להשמיע את עצמו כדי להראות שהוא יודע. אולי קרה משהו לפני השיעור שמעסיק אותו והוא לא פנוי ללמידה, אולי משהו חברתי.

# data[].attributes.body
אני חושבת שניתן לפרש כל סיטואציה במספר דרכים שונות. לפעמים ילדים לא פועלים במודע ואנחנו כמורות צריכות לפעול ברגישות יתרה ולחשוב מה עומד מאחורי אותה התנהגות.

# data[].attributes.headline
בהחלט שניתן לפרש את הס

# data[].attributes.body
בהחלט שניתן לפרש את הסיטואציה בדרכים שונים! לפי מודל אפרת , הרגשות שלנו לא נוצרים מהאירוע עצמו, אלא מהפרשנות שאנחנו נותנים לאירוע. כלומר, שתי פרשנויות שונות של אותו מצב יכולות להביא לרגשות שונים לגמרי.

ישנה פרשנות אוטומטית שמובילה לתסכול וכעס. וישנה פרשנות חלופית שמפחיתה תסכול.

פרשנות חלופית לאירוע יכולה למנוע את התסכול והכעס של המורה, ולגרום לה לבחור תגובה רגועה ומועילה יותר.

הרגשות והתגובות שלנו הם תוצאה של מה שאנחנו חושבים, ולא של האירוע עצמו.

לכן, שינוי הפרשנות-אפילו מחשבה קצרה לפני תגובה- יכול לשנות את כל מהלך האירוע

# data[].attributes.body
אנחנו יכולים לפרש את הסיטואציה במספר דרכים. הילד רוצה תשומת לב, הילד לא מודע לעוצמת הקול שלו, הילד רוצה שחבריו ישימו לב עליו.

אנחנו צריכים לשים לב מתי ולמה התלמיד מנהג בצורה כזו.

# data[].attributes.body
בוודאי, הרגש שלנו מושפע מהראייה שלנו את הסיטואציה. אם אנחנו נדע רגע לעצור ולנסות לראות את הסיטואציה בראייה שונה מהראייה הראשונית, יש סיכוי גדול שהרגש ישתנה ועימו התגובה.

# data[].attributes.headline
פרשנות עדי חזן

# data[].attributes.subject
פרשנות עדי חזן

# data[].attributes.body
לדעתי, ברוב המקרים הפרשנות שאנו נותנים היא זו שיוצרת את הרגש. ולכן עלינו להסתכל על התמונה הרחבה, להבין שאולי הילד חווה איזשהו תסכול מהבית שמביא אותו לכיתה. אני מאמינה שמשפט שאין ילד רע, יש ילד שרע לו..

ולכן כאשר אני אסתכל על המקרה מזווית אחרת יכול להיות שתחושת הכעס והתסכול תפחת.

# data[].attributes.headline
מודל אפר"ת- לירון 

# data[].attributes.subject
מודל אפר"ת- לירון 

# data[].attributes.body
פרשנות אחרת לאירוע בו תלמיד מדבר בקולי קולות:

"אולי הוא מתקשה לשלוט בעוצמת הקול ולא מודע לעצמו".

פרשות כזאת יכולה להוביל לרגש אחר אצל המורה, כגון: אמפתיה/ סבלנות.

וכתוצאה מרגשות אלו התגובה עשויה להיות שונה - המורה תגש אל התלמיד בשקט ותסב את תשומת ליבו "בוא נדבר בקול שקט יותר".

# data[].attributes.body
אולי קורה משהו מתחת לפני השטח אצל הילד. אולי משהו קרה בבית והוא רוצה מאוד תשומת לב וכדומה. אולי הוא מתוסכל ממשהו אחר וזה בא לידי ביטוי בהתנהגות שכזאת

# data[].attributes.body
הפרשנות של האירוע תוביל לתגובה שלנו למעשה. יכולות להיות נסיבות רבות להתנהגות מסוימות, אפשר לחשוב בצורה אחרת ואז התגובה תהיה בהתאםץ למשל אם הילד התעסק עם הטלפון כי ציפה למשהו או היה בלחץ בעקבות משהו שקרה.

# data[].attributes.body
לדוגמה באירוע עם הפלאפון ייתכן כי הילד התכתב עם אמא שלו על משהו קריטי וחשוב, או שהיא שלחה לו הודעה חלילה על מישהו שנפטר במשפחה (לא סביר אבל אולי היה כך). והמורה פרשה את התנהגותו כזילזול בכללי הכיתה אך היא לא ידעה שהסיבה להתעסקות בפלאפון היתה מוצדקת

# data[].attributes.headline
ניתן לפרש כי לתלמיד קו

# data[].attributes.body
ניתן לפרש כי לתלמיד קושי בויסות חושי ואז שמתרגש לא מווסת ועוצמות הקול עולות.

# data[].attributes.body
אי אפשר לדעת מה הילד הזה חווה בבית, בחברה ואיזה תסכול יש לו כעת שגורם להתנהגות. רוב הסיכויים שהוא זקוק למשהו.. לכן אפשר להקשיב לו ולהציב גבול

אבל לנסות להבין מה גורם להתנהגות.

# data[].attributes.headline
פרשנות שונה-ייתכן וקשיי הקשב או משהו שקרה הבוקר בבית או בבית הספר גורם לו לברוח לנייד

# data[].attributes.subject
פרשנות שונה-ייתכן וקשיי הקשב או משהו שקרה הבוקר בבית או בבית הספר גורם לו לברוח לנייד

# data[].attributes.headline
פרשנות - אני משערת שהי

# data[].attributes.body
פרשנות - אני משערת שהילד משתמש בגסות מכיוון שהוא מתוסכל, צריך להבין לעומק ממה נובעים הקשיים שלו, לחכות לסוף היום/שיעור ולזמן אותו לשיחה רגועה

# data[].attributes.body
עלינו לחשוב, לבדוק לברר מדוע הילד מתנהג כך. האם הוא משועמם בשיעור, האם קשה לו, האם זה רגשי. יכולות להיות הרבה סיבות אבל צריך להבין את הסיבה ולטפל בה.

# data[].attributes.body
התלמיד הזה זקוק לתשומת לב, אולי הוא מרגיש שאני לא מספיק רואה אותו. הפרשנות הזו הייתה גורמת לי להרגיש חמלה כלפי ולפנות אליו באופן אישי לבדוק מה קורה איתו ואם הוא זקוק למשהו ואיך אני יכולה לחבר אותו חזרה לשיעור.

# data[].attributes.body
מתנהג כך כי קשה לו/משעמם לו/ בעקבות קושי מסוים. פרשנות אחרת תוביל לתגובה חכמה ויעילה יותר

# data[].attributes.body
המורה יכלה לחשוב שהתנאים הסביבתיים לא אופטימאלים עבור התלמיד או שאולי קרה משהו בביתו ולגשת אליו באופן אישי כדי לעזור להבין מה יעזור לו לשתף פעולה עם המטלה באופן שקט.

# data[].attributes.headline
אפשר לפרש אחרת

# data[].attributes.subject
אפשר לפרש אחרת

# data[].attributes.body
למשל, מסכן קשה לו להתחבר לחומר והוא נאלץ לברוח לפלאפון

# data[].attributes.body
חשוב לדעת מה רקע של הילד. יכולים להיות מספר רב של הסיבות להתנהגות הספציפית הזאת.

יכול להיות שתלמיד רוצה להתבלט או שהוא מחפש.. צומי ויחס שכל כך חסרים לו.

לכם התגובה של המורה צריכה להיות מאוזנת ומושבת.

# data[].attributes.headline
צריך להבין מדוע הילד מ

# data[].attributes.body
צריך להבין מדוע הילד מדבר לא עובד. הוא אולי טרוד במשהו אחר.. והדבר האחרון שמעניין אותו הוא לעשות משימה. הייתי מבררת איתו בשקט אם קרה משהו..

# data[].attributes.headline
אפשרי. בשעת מעשה זה מורכב

# data[].attributes.subject
אפשרי. בשעת מעשה זה מורכב

# data[].attributes.headline
ניתן לפרש את התנהגות ה

# data[].attributes.body
ניתן לפרש את התנהגות התלמיד בכך שהוא פשוט לא מודע לדיבורו הקולני ולעובדה שזה מפריע לכיתה ואז ממילא לא נחוש כעס ותגובתנו לתלמיד תהיה מתונה ורגועה.

# data[].attributes.body
כנראה שהילד מדבר בקול רם זה רק למשוך תשומת לב או כשהוא מתריע על קושי מסוים שמשמעותי מאד עבורו

# data[].attributes.headline
דיבור בקול-פרשנות

# data[].attributes.subject
דיבור בקול-פרשנות

# data[].attributes.body
הפרשנות המתבקשת מבחינתי הינה קושי עצבי-רגשי. מתן פרשנות זו יביא אותי לסייע לילד- להזמין אותו לשבת לידי, להזמין אותו לעבוד בזו או קבוצה, לשלוח אותו להתרעננות וכו'.

# data[].attributes.headline
ניתן לפרש אחרת ע"י השהיית התגובה והרחבת ההבנה שיש פרשנויות נוספות לאירוע חוץ מזו שאנו נותנים לה. אנו צריכים לבחור את תגובתינו לאירוע בהלימה למה שחשוב לנו. 

# data[].attributes.subject
ניתן לפרש אחרת ע"י השהיית התגובה והרחבת ההבנה שיש פרשנויות נוספות לאירוע חוץ מזו שאנו נותנים לה. אנו צריכים לבחור את תגובתינו לאירוע בהלימה למה שחשוב לנו. 

# data[].attributes.body
הפרשנות לארוע היא המפתח לתגובה. אם נצליח לשים את עצמנו במקום אוביקטייבי ולהבין שזהארוע אינו קשור אלינו, נוכל להגיב בצורה יותר מבוקרת.

# data[].attributes.headline
פרשנות אחרת 

# data[].attributes.subject
פרשנות אחרת 

# data[].attributes.body
ייתכן שהילד רוצה להתבלט או שאלי דווקא חרד ומתרגש או שפשוט סובל מקושי בשמיעה

# data[].attributes.headline
להכיר יותר את רקע התלמ

# data[].attributes.body
להכיר יותר את רקע התלמיד, אולי יש לי בעיה בריאותית, לא שומע טוב ובגלל זה מדבר בקול רם.

אולי מוצף רגשית, אולי מתקשה. בכיתה...

# data[].attributes.body
כן, אפשר להסתכל אחרת שניה לא להגיב ולהעביר לי בראש את הרקע של החיים של הילד, את הגיל, את הסיטואציה שבה הוא נמצא, אם זה רחמים על הילד והרצון לעזור לו וכו'

# data[].attributes.body
כשיש לנו רקע על הילד אנו נדע לתת פרשנות אחרת/ נוספת לתגובות שלו

# data[].attributes.body
אני משערת שהתלמיד דיבר בקולי רם כדי למשוך תשומת לב. אולי הוא מרגיש חסר ביטחון ורוצה שישמעו אותו. אולי זו הדרך שלו לבלוט בכיתה. אולי אם המורה הייתה מפרשת את המצב כרצון של הילד בקרבה וחיבה אז הייתה יכולה להזמין אותו אליה בזמן שהילדים עושים את המשימה הכיתתית ונותנת לו יחס אישי יותר אפילו אם זה לדקה או שתיים.

# data[].attributes.body
אם המורה יחשוב שזה לא נגדו אישית הוא יראה את הסיטואציה אחרת

# data[].attributes.body
כשהם נרגשים או שהם באמצע משהו ומבלי לשים לב הם מדברים בקול רם. לכן אם המורה הייתה לרגע עוצרת ומסתכלת על התלמיד ומנסה לתת פרשנות אחרת לסיטואציה גם תגובתה הייתה מתונה יותר.

# data[].attributes.body
פרשנות- אולי הילד מדבר בקול רם כי הוא מרגיש צורך שיראו וישמעו אותו.. אולי מחוסר ביטחון עצמי.

רגש- אני רוצה לחזק אותו. שהוא ירגיש שרואים ושומעים אותו.

תגובה- אני אשאל אותו מה יש לו לספר לנו.. או שאשיב אותו ליד ילד שיעבוד איתו ביחד.

# data[].attributes.body
הכל תלוי בפרשנות של המורה לאירוע ומכאן תגובתו. אם המורה יפרש את האירוע באופן אחר תגובתו תהיה שונה.

# data[].attributes.body
אפשר לנסות להתבונן ולראות למה הילד מדבר בקולי קולות? אולי זה עוזר לו לעבוד? אולי זה טון הדיבןר שלו. וכו

# data[].attributes.headline
הילד דיבר בקול רם וזה 

# data[].attributes.body
הילד דיבר בקול רם וזה עורר תגובה שלילית אצל המורה שהוא מזלזל ולא מתחשב באחרים. צריך להכיר את הילד כדי להבין את הסיטואציה. אפשרות אחת שזה טון הדיבור שלו. אפשר לגשת אליו לגעת בכתף ולבקש שידבר בשקט יותר. יכול להיות שהוא מוביל את הלמידה בקבוצה ולכן הוא משמיע את דבריובטון דיבור גבוה ובהתלהבות. לחזק

# data[].attributes.body
לעיתים אנשים מדברים בקול רם כשהם נרגשים או שהם באמצע משהו ומבלי לשים לב הם מדברים בקול רם. לכן אם המורה הייתה לרגע עוצרת ומסתכלת על התלמיד ומנסה לתת פרשנות אחרת לסיטואציה גם תגובתה הייתה מתונה יותר.

# data[].attributes.body
מדבר בכל רם יכולה לתת פרשנות כאילו צועק עעליה ומזלזל

פרשנות אחרת אולי ישנן בעיות שמיעה, אולי לא מודע לטון דבורו ופשות להעיר בנועם לתשומת ליבו

# data[].attributes.body
הכל תלוי במורה ובפרשנות שהיא נותנת לסיטואציה כי זה מה שמשפיע על התגובה..

# data[].attributes.headline
יכול להיות שאותו תלמיד

# data[].attributes.body
יכול להיות שאותו תלמיד הרגיש ממש משהו דחוף אבל הוא לא ידע איך לשתף אותו או אם הוא יכול לשתף את כל ההכיתה או לא הרגיש מספיק בטוח לשתף את המורה ולכן שיתף חבר מהכיתה אבל הוא לא רצה להפריע לשאר התלמידים. אם המורה הייתה חושבת ככה אולי היא היתה שואלת אותו אם הוא רוצה להגיד לה משהו או אם זה יכול לחכות לסוף השיעור.

# data[].attributes.headline
ייתכן שכבר קשה לו להתר

# data[].attributes.body
ייתכן שכבר קשה לו להתרכז בנעשה ולכן מדבר, או שהוא מתוסכל מהחומר ולכן מדבר.

# data[].attributes.body
הילד מדבר בקול רם בכיתה כי חשוב לו שיישמעו אותו, שישימו לב אליו, לבלוט באופן חברתי. יכול להיות שהוא גם מתקשה במשימה ולכן זה גורם לו ללחץ שגורם להרמת הקול, או הימנעות שמובילה אותו לפטפט... מובן שפרשנות אחרת תשפיע על הרגשות שתגיע בעקבותיה! וכך גם על התגובה של המורה.

# data[].attributes.body
הכל תלוי בפרשנות של המורה לסיטואציה ומכאן מושפעת גם תגובתו אליה

# data[].attributes.body
לכל אירוע יכולה להיות פרשנות אחרת. אנחנו בסופו של דבר אנשים שונים ולכן מפרשים סיטואציות בצורה שונה. יכול להיות שהתלמיד לא ידע את החומר המלמד, יכול להיות שזאת הדרך שלו לקבל תשומת לב , יכול להיות שהוא היה עצבני וזו הדרך שלו להירגע.

# data[].attributes.body
ייתכן שהתלמיד לא מבין את החומר הנתון וזה דרך התגובה שלו להתמודד עם המצב, בנוסף ייתכן שזה בכלל יושב על משהו נפשי שהתלמיד עובר בלי קשר לבית הספר.

# data[].attributes.headline
אין ספק שאפשר לפרש אחרת את האירוע. לצערי לעיתים אנו חוטאים בפרשנות שלנו ואז גם בתגובה. במקרה זה היה אפשר לפרש את האירוע כך שהילד חווה קושי ומכך מתקשה להתנהג כל פי המצופה ממנו. 

# data[].attributes.subject
אין ספק שאפשר לפרש אחרת את האירוע. לצערי לעיתים אנו חוטאים בפרשנות שלנו ואז גם בתגובה. במקרה זה היה אפשר לפרש את האירוע כך שהילד חווה קושי ומכך מתקשה להתנהג כל פי המצופה ממנו. 

# data[].attributes.body
אורית

# data[].attributes.headline
אני חושבת שאם יהיה לנו עוד קצת זמן נוכל לשנות את הפרשנות שלנו ובהתאם הרגש שתלוי בפרשנות ישתנה וכתוצאה מכך גם התגובה

# data[].attributes.subject
אני חושבת שאם יהיה לנו עוד קצת זמן נוכל לשנות את הפרשנות שלנו ובהתאם הרגש שתלוי בפרשנות ישתנה וכתוצאה מכך גם התגובה

# data[].attributes.headline
רוב כל מקרה אפשר לפרש 

# data[].attributes.body
רוב כל מקרה אפשר לפרש אחרת ואז להגיב שונה. קשה לשפוט את מי שעומד בסיטואציה באותו רגע. יכול להיות שהילד בכלל הרגיש מצוקה כלשהי וההתנהגות נבעה מכך.

# data[].attributes.body
לרוב כל מקרה אפשר לפרש אחרת ואז להגיב שונה. קשה לשפוט את מי שעומד בסיטואציה באותו רגע. יכול להיות שהילד בכלל הרגיש מצוקה כלשהי וההתנהגות נבעה מכך.

# data[].attributes.headline
לדעתי הכל תלוי מנקודת 

# data[].attributes.body
לדעתי הכל תלוי מנקודת ההסתכלות ובפרשנות שנותן המורה

חשוב להבין מדוע הילד התנהג כך וכיצד למגר התנהגות זו לא על ידי כעס ותסכול אלא מתוך פתרון הבעיה בצורה אפקטיבית

# data[].attributes.headline
מניסיוני הגדול בהוראה 

# data[].attributes.body
מניסיוני הגדול בהוראה אני בטוחה מאוד שכל ילד מרעיש בכתה או מתנהג בצורה לא מקובלת במהלך השיעור, יש לו בעיה רצינית נובעת מחוסר ביטחון עצמי , רצון למשוך צומת לב, צורך שיראו אותו ויבינו אותו, או הכי חשוב מכל: אני לא מבין כלום , תעזרו ליייי.

# data[].attributes.headline
במידה ומצליחים לווסת א

# data[].attributes.body
במידה ומצליחים לווסת את הרגשות הקשים שעולים לנו ביקבות אירוע עם תלמיד שמתנהג בחוצפה, הפרשנות לא תהיה אישית אלא אחרת ואז התגובה תהיה מווסתת ומותאמת יותר.

# data[].attributes.body
לפעמים תלמידים מפריעים בכתה כי רוצים תשומת לב

או עוברים בעיה משפחתית

צריכים תמיד לקחת את התלמיד לשיחה אישית ולהכיל את התלמיד...

# data[].attributes.body
הילד מדבר בקול רם, הוא מרגיש כנראה שקוף בלתי נראה ולכן מדבר בקול למשוך תשומת לב.

# data[].attributes.body
ייתכן שהילד מתקשה בביצוע המשימה ובמקום לבקש עזרה, בוחר לדבר בקול רם בזמן ששאר התלמידים עובדים.

# data[].attributes.body
קושי של הילד, הפרעת קשב, בעיית שמיעה, חוסר מודעות
דרך שלו לברוח ממטלה

# data[].attributes.headline
פרשנות המורה

# data[].attributes.subject
פרשנות המורה

# data[].attributes.body
בזמן שהילד קילל, כנאה שהפרשנות שעלתה אצל המורה היא "הילד לא סובל אותי" או אולי "אני לא מצליחה להציב גבולות".

# data[].attributes.headline
חוסר מודעות   

# data[].attributes.subject
חוסר מודעות   

# data[].attributes.body
לעיתים תלמידים לא מודעים כיצד הם נתפסים בעיניי הסביבה אולי הוא לא שם לב שמדבר בקול רם

# data[].attributes.headline
כן, ייתכן והילד לא מודע לקולו הרם או שפועל מתוך אימפולסיביות.

# data[].attributes.subject
כן, ייתכן והילד לא מודע לקולו הרם או שפועל מתוך אימפולסיביות.

# data[].attributes.headline
כן אפשר לפרש את האיר

# data[].attributes.body
כן אפשר לפרש את האירוע שונה יכול להיות שתלמיד רוצה יחס ותשומת לב ולכן עושה קולות .

# data[].attributes.headline
בעיות קשב וריכוז

# data[].attributes.subject
בעיות קשב וריכוז

# data[].attributes.body
יכול להיות שלילד היה יום ארוך והוא לא מסוגל לשמוע מלל יותר. אולי הוא צריך תחלופה גבוהה יותר של פעילויות או מחקר עצמאי כדי לשמוע פחות דיבורים

# data[].attributes.body
יש תלמידים שיש להם בעיה עם וויסות חושי ושקשה להם עם הרעש בכיתה. לכן הם גם מרימים את הקול כאשר הם מדברים. זה יכול להיות כתוצאה מהלקות הזו.

# data[].attributes.body
יכול להיות שלילד יש קושי בשמיעה ועל כן הוא מדבר בקול רם.

# data[].attributes.headline
ייתכן שהילד חש קושי לשבת במהלך שיעור שלם והדיבור מהווה עבורו דרך בריחה. צריך להיות רגישים.

# data[].attributes.subject
ייתכן שהילד חש קושי לשבת במהלך שיעור שלם והדיבור מהווה עבורו דרך בריחה. צריך להיות רגישים.

# data[].attributes.body
כן בהחלט, יכול להיות שהפטפטת הזאת נובעת מתוך קושי מסויים

# data[].attributes.headline
הילד כנראה מרגיש צור

# data[].attributes.body
הילד כנראה מרגיש צורך שיראו אותו וצריך את התשומת לב שלנו לכן נגלה רגישות ואמפטיה