# data[].attributes.attachment_link.title
Lesson 2: Realia and Representations of Realia

# data[].attributes.attachment_link.title
Realia in ESL, ELL & Bilingual Education

# data[].attributes.attachment_link.title
Use of Realia & Authentic Materials - International TEFL Academy

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Bridge Education Group TEFL TESOL Certifications

# data[].attributes.attachment_link.title
What are realia for teaching English language classes?

# data[].attributes.attachment_link.description
Here are a few suggestions for activities using realia and to consider why we may want to bring things into the class.Why use realia in class?

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
BridgeUniverse - TEFL Blog, News, Tips & Resources

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
If you're a teacher, chances are that you've used realia at some point in your classroom and you may not have even realized it! Whether you've held up a real object to elicit a vocabulary word from students or brought in a special item from home to grab your students' attention, you've used realia. If you are beginning to learn how to teach kids English, looking for a way to spice up your online classes, or trying to find fun activities for adult learners, using realia is a great technique to help your students learn!
If you're new to teaching, you'll want to get initial training and qualification with a TEFL certificate. You can explore our online TEFL courses to get started!
What is realia?

Simply put, realia refers to authentic objects from real life that one uses in the classroom to teach a specific concept. Realia can be both physical and virtual, as long as it is something used in the real world (rather than created specifically for an ESL class).

Why use realia in the classroom?

Realia for ESL can make the learning experience more memorable and create connections between objects and vocabulary words or other language concepts. This can make it easier to recall information. For in-person classes, it adds a kinesthetic element for people who learn better with hands-on activities. For online classes, it provides a visual aid to engage students. Additionally, realia is more dynamic than a written word or flashcard used to teach a concept.

What are some examples of realia?

Realia can incorporate what's already in your classroom, such as a desk, chair, or poster. Or, it can be something you've brought from outside of class, like a collection of colorful brochures, a stuffed animal, tickets, or souvenirs you got while traveling. While any of these will work for both an in-person class or an online class (for the latter, simply hold the objects up to your screen), you can also make use of virtual realia in the online classroom. Virtual realia refers to authentic resources found online, such as advertisements, photographs, menus, receipts, or maps. Similar to using props to teach English online, incorporating realia into the virtual classroom engages students and makes for a livelier class.

How is realia useful to English teachers?

Realia reinforces language skills and appeals to both visual and kinesthetic learners of all ages. Most teachers use realia to demonstrate the meaning of vocabulary words. Think of the difference between teaching students the words for fruit versus showing them the real thing and having them guess the name. It's especially helpful when teaching students whose native language (L1) you don't speak.

How can I use realia in the ESL classroom?

ESL realia can be incorporated into a ton of fun activities that can liven up your in-person or virtual classroom and get students excited about learning English. Here are ten to get you started!
Watch an excerpt from the BridgeUniverse webinar, "Using Traditional and Digital Realia When Teaching English Online," to learn more about how realia can engage learners.
Realia activities for young learners

1. Recreate the realia

Young students love arts and crafts, and getting them to make their own version of a newspaper, train ticket, or other realia that you've shown them is a great way to solidify the lesson. It helps make vocabulary memorable and gets students to apply what they've learned. Plus, this one can be done in both an in-person class and an online class.

2. Scavenger hunt

You can hold a scavenger hunt both inside and outside of the classroom to review a number of subjects such as nature or classroom objects. To use as a game for younger kids or beginner learners, ask them to find an item for each color or shape. This activity gets students moving and teaches them to differentiate between vocabulary words, but it also allows you to assess who has a firm grasp of the lesson and who may need additional help. It's also a great activity for the virtual classroom, as students can quickly find objects around their own homes.

3. Following directions

One of my favorite ways of using realia is to give students directions to carry out with the objects. For instance, if you're teaching prepositions, have students take out the items from their pencil bags, and give directions like, "Put the pencil under the eraser" or, "Put the eraser in the pencil bag." Or, for a lesson on comparing objects say, "Hold the pencil higher than the eraser." It's a great way to make students active participants in the lesson. Again, this game can easily be played in both the physical or virtual classroom.

4. What is it?

Fill a bag with realia and have students take turns trying to guess what one of the objects is by putting their hand in the bag and feeling it. They can use vocabulary to describe the object to their classmates as they guess. This game can be adapted to the virtual classroom by hiding an object in a bag or under a cloth. Students can look at the shape and listen to you describe the object (e.g., it's heavy, it's round, etc.) while they try to guess what it is.

5. Ask students to bring in their own realia

Get to know students better by asking them to bring in several items from home that they feel represent them. If you're teaching online, students can hold objects up to their cameras instead. Have them present these items to the class and explain why they chose each object. For a variation of this activity, have classmates guess how the objects represent their fellow students. Students love to share things about themselves and are usually excited about activities that involve getting to talk about their own lives.
Teaching ESL virtually? Bridge's Micro-credential course in Games and Activities for the Online Classroom (Young Learners) has plenty of tips to make your class more fun.

Realia activities for teens and adults

6. Act out a scene

No matter what concept you're teaching, acting out scenes and roleplaying is a wonderful way to help students memorize the material and encourage speaking skills through an easy activity. Try using realia to inspire the students and really get them invested in the role they're playing.

For example, if you're teaching a lesson focused on ordering food at a restaurant, bring in some food items and a menu and have students take turns acting out a scene in which one student is the waiter and another is the customer. Realia will help them generate lines and guide them to review essential vocabulary.

Students can act out situations in the virtual classroom as well. Tell them to bring certain items to class ahead of time, and then have them use the objects to create a dialogue with another student(s). If the teaching platform you're using allows it, enlarge the camera feeds of the students currently acting so the rest of the class can easily see who is speaking.

7. Incorporate realia into a writing prompt

To make writing assignments come to life, bring in random objects and place them at the front of the classroom. Have students write a short story (either with or without a prompt) incorporating all or a certain number of the objects. This activity gets students to think outside of the box and reflect on how they can use the vocabulary they've learned in everyday life. It's another great one for both the physical and virtual classroom as well, as you can simply hold the objects up to the screen if you're teaching online.

8. Island survival

Bring in a handful of items and divide students into small groups. Have each group discuss which three things they would choose to have with them if they were stranded on a desert island. Have them explain why they chose each object and how they would use it. You can modify this activity by changing the number of items students can pick or by having them discuss how they could use each item you brought in. If you're teaching online, simply turn the game into an individual activity and hold the objects up in front of your camera to show them. Students can take turns sharing their thoughts.

9. Price guessing game

Set up a row of objects (either on a desk at the front of the classroom or on a table in front of your webcam) and have students try to guess what each of the items costs. Reveal the real prices at the end of the activity. This is a great game to play to practice numbers and shopping vocabulary (e.g., how much does it cost, is it expensive, etc.). You can alter this activity to have students try to organize the objects from the least expensive to the most expensive, which can help with giving commands, vocab related to directions, and more (e.g., "Move the basketball to the left of the T-shirt"). You can also choose a theme - like groceries or clothing - for the objects in order to target specific vocabulary.

10. Memory

If you're in a virtual classroom, quickly pass objects by the screen, one after the other. See if students can recall which objects they saw and whether they can name them in the correct order. If you're in a physical classroom, you can set the items out on a desk and hide each object under a cloth or paper bag. Then, lift the bag/cloth for a few seconds to reveal the object. If you're wondering how to teach vocabulary, this is a great activity, as you can choose items from a specific theme/category (food, sports, objects that are different shapes or colors, etc.).

To learn about more games and activities to incorporate into your classroom, check out our Specialized Certification courses in Teaching English to Young Learners and Teenagers.

# data[].attributes.attachment_link.title
10 Fun Ways to Use Realia in Your ESL Classroom

# data[].attributes.attachment_link.description
Realia, or real objects you use when teaching, can be incorporated into a ton of fun activities that can liven up your ESL classroom and get students excited about learning English.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Переклад - це мистецтво, тому перекладач має не лише вільно володіти мовами, а й мати хист витлумачити думку та поняття однієї мовленнєвої системи іншою, бути знавцем усіх категорій вихідної та цільової мов, уміти зіставляти фонетичні, морфологічні та синтаксичні одиниці мов.

Відомий класик світової літератури О. С. Пушкін вважав, що висловлене автором повинно бути перевиражене перекладачем.

Переклад реалій - частина великої та важливої ​​проблеми передачі висхідної національної та історичної своєрідності, яка сягає самого зародження теорії перекладу як самостійної дисципліни.

Яскравим прикладом елементів тексту, що не перекладаються, є реалії, які, не будучи термінами, мають міжнародне значення. Реалії - народні слова, тісно пов'язані з побутом і світоглядом.

У А. Д. Швейцера [1] є навіть назва "термін - реалія". Але від терміну не можна вимагати "національної приналежності". Термін у більшості випадків виконує називну функцію, означає точно виражене поняття. Це однозначні, позбавлені синонімів слова. А реалія належить народу, у мові якого вона народилася. Усі спостереження свідчать про те, що термін "реалія" у більшості випадків виражений іменником.

Про реалії як про показники колориту, заговорили в 50-х роках минулого століття.

Поняття "колорит" прийшло в літературознавчу термінологію з мистецтвознавства (лат. color = колір, порівн. англ. local color), де воно має досить конкретне значення, на відміну від колориту літературних творів: "Особлива властивість літературного твору, мовна характеристика персонажу і т. ін." [2], "особливий картинний, емоційний або мовний вигляд окремого літературного твору чи творчості письменника" [3], "Своєрідність, характерна особливість будь-чого" [4], "Відбиток будь-чого, сукупність особливостей (епохи, місцевості)" [5].

Саме колорит створює з нейтральної, лексичної одиниці реалії. Колорит - це та забарвленість слова, якої воно набуває завдяки приналежності його референта (об'єкта, який він позначає) певному народу, певній країні або місцевості, конкретній історичній епосі, завдяки тому, що цей референт характерний для культури, побуту, традицій, тобто особливостей дійсності в даній країні або регіоні у певну історичну епоху, на відміну від інших країн, народів, епох.

Національна (місцева) та історична забарвленість реалії є додаткового до основного смислового значення.

Доречно буде зіставити реалії - слова зі специфічною національною та / або історичною забарвленістю - з конотативною лексикою - словами, які позбавлені такого колориту. Скористаємося надзвичайно популярним прикладом. Черемха та шпак - нічим не примітні деталі живої природи: перша - рід дерев і чагарників, які дико ростуть у Північній Америці, Європі та Азії, та друга - птах сімейства воронових, який зустрічається в Європі й Азії. Ці слова не можна вважати реаліями хоча б уже через широкий ареал розповсюдження їх референтів, відсутність зв'язку з певним народом чи країною.

Проте асоціації, пов'язані в українця з черемхою (розпал весни) і шпаком (передчуття, очікування весни), які змушують частіше битися наші серця, пов'язують їх конотативно з реаліями.

Також можна замінити "незручне" слово функціональним аналогом. Наприклад, черемху можна замінити будь-яким рано квітучим деревом або чагарником - для Болгарії черешнею або сливою, або навіть бузком; місце шпака може посісти інший подібний птах - знову ж таки для болгарської дійсності підійде кіс (чорний дрізд). Порівняймо початкові рядки вірша Еліна - Пеліна для дітей: "Добре дійшов кіс, наш пролетен гост!" (Здрастуй, дрізд, наш весняний гість!). Залежно від контексту, можна ввести і ластівок, і лелек, чи інші ознаки весни, що надходить. Усе зводиться до того, щоб ці слова викликали в читача перекладу такі ж асоціації, як у читача оригіналу або близькі до них.

Щоб втратити свій статус, реалія повинна позбутися якості, що відрізняє її від "рядового" ​​слова, тобто позбутися колориту.

1. Щоб своя реалія, припустимо, слово "галушка" в українській мові могла перетворитися на національно незабарвлене, нейтральне слово, увійшовши до складу страв та мову багатьох народів і затвердившись у них настільки, щоб забулося навіть її українське походження, буде потрібно, імовірно, чимало часу.

Щодо чужої реалії, очевидно, теж необхідний подібний процес, але на цей раз в одному - мовою, - реципієнтом: перетвориться на звичайне запозичення. Наприклад, слово "парасолька" може в результаті інтенсивного застосування відповідного об'єкта в побуті та вживання самого слова в мові, позбавитися, таким чином, не тільки оригінального національного колориту, а й взагалі ознаки чужорідності.

2 . Існують також ситуації, за яких можна очікувати стирання колориту вже залежно від самої реалії та її функції в мові.

У контексті реалії можуть мати розширювальне значення. Це спостерігається при застосуванні слів, які мають багато значень у контексті. Слово "чоловік" як "особа чоловічої статі", як "одружена особа" стосовно своєї дружини та в значенні "людина". "Дружина" як "одружена жінка" стосовно свого чоловіка, як "об'єднання людей, створене з якою-небудь метою", як "збройний загін у стародавній Русі".

3 . Буває, що реалія вжита в тексті не в прямому, а в переносному значенні. Той же "шербет" вживається в болгарській мові в значенні прикметника, коли йдеться про будь-що нудотно солодке, приблизно як синонім "сироп" ("це ж не чай, а сироп").

Узагалі про вживання реалій у переносному значенні можна говорити в усіх випадках використання їх як різних тропів і, у першу чергу, метафор і порівнянь . Коли автор говорить про капелюшок гриба "з монету" , він має на увазі не грошову одиницю, а лише дві її ознаки: розмір, перш за все, і круглу форму, так що від самої "копійки" залишається лише її словесна оболонка.

На відміну від цього цілком конкретного вживання, реалія може з'явитися в більш абстрактному порівнянні, як, наприклад, у заголовку роману С.Моема "The Moon and Sixpence". (Щоправда, тут, скоріш за все, протиставлення "місяця" - символу піднесеного, поетичного, "шестипенсовику" - чогось дрібного, низького, вульгарного.) При буквальному перекладі читач у шестипенсовій монеті не знайшов би нічого з вкладеного в неї автором, оскільки в романі вона є лише символом. Тому вважається вдалим переклад роману, який має заголовок "Місяць і гріш " - слово " гріш " значно ближче до оригіналу ("копійчаний заробіток" , "віддати за копійки", "ні гроша не варте").

Коли автор пише про землю "плоску, як млинець", у "млинця" він бере лише тільки одну ознаку - його форму, а самого млинця в поданні читача вже немає, та й навряд чи про нього взагалі хто-небудь подумав, прочитавши це порівняння, - тут тільки абсолютно плоска земля, образ якої автор йому підказав за допомогою тропа.

4 . Серед наведених прикладів були й стійкі сполучення , фразеологічні одиниці ("плоский, як млинець"), в яких реалії також тою чи іншою мірою втрачають свій статус, і навіть більшою мірою, ніж в інших із згаданих випадків.

У всіх чотирьох випадках (пп. 1 - 4) реалії мусять, за логікою міркуючи, утратити свій колорит і, відповідно, статус реалій, перетворитися на загальномовні, нічим не примітні лексичні одиниці. Однак, за яких може статися таке "знебарвлення", показує закономірно, що повного стирання конотації не виходить, а якщо й вийде, то як виняток: як аромат гарних парфумів, колорит виявився якістю надзвичайно стійкою, і думка низки дослідників про "втрату специфічності", про "скоєне освоєння" реалій поспішні.

Наведені як ілюстративні приклади "макарони" (інтернаціональна реалія) і "тюбетейка" (регіональна реалія) не дуже переконливі: макарони, як останнім часом і спагетті, увійшли шляхом транскрипції до безлічі мов (зокрема німецької), з'явившись в меню їх носіїв, але зберегли своє значення національної страви італійців; досить показова в цьому відношенні зневажлива кличка "макаронники". Тюбетейка, незважаючи на широке поширення в колишньому Радянському Союзі, теж не втратила свого східного колориту, і навіть на голові Купріна нагадує Схід.

Викладені міркування слід враховувати, вибираючи спосіб перекладу в наведених вище випадках.

При першому положенні, зважаючи на "освоєння референта" і звичності форми, звичайний шлях перекладу - транскрипція: і "гріш", і "макарони", і "тюбетейка" (остання як регіональна реалія) у переважної більшості перекладів зберігають свою форму.

Інша справа, коли реалія вжита "не за призначенням", а в складі фразеологізму. При розширювальному вживанні правильний переклад обумовлений добиранням найбільш вірної відповідності, зокрема й еквівалента, зазвичай позбавленого колориту , як при перекладі звичайної лексичної одиниці. Так, у прикладі з І. А. Гончарова "вершок" у болгарському перекладі замінений "незначною частиною". Зате "дюйм" є перекладом англ. "дюйм" - реалією, але також з групи тих, які можуть мати й розширювальне значення.

Збереження реалії у функції тропа (порівняння, протиставлення, метафора та ін.) означало б спробу одним невідомим визначати величину іншого невідомого. Адже, якби монету, якою ми визначали розміри капелюшка гриба, у ролі порівняння зустрів іспанець в іспанському перекладі українського твору, він так ніколи б і не дізнався про величину гриба. Тут реалія дійсно майже повністю втратила свій національний колорит: у площині однієї мови читач практично не сприймає її в усій повноті її значення, помічаючи тільки даний показник якості. У площині двох мов транскрипція можлива лише як виняток, наприклад, при інтернаціональній реалії, показники якої добре відомі й носію. В інших випадках перевага надається перекладу нейтрального функціонального еквіваленту, тим більше, що й у першообразі реалія вжита без урахування її конотативного значення.

І все ж реалії зберігають і в положеннях якийсь відблиск конотації. Перекладаючи, наприклад, порівняння, зазвичай небажано одну реалію замінювати іншою. Не дуже доречно передавати за допомогою звичного порівняння "як млинець" і навпаки. Те ж, але ще категоричніше, стосується реалії в складі фразеологізму.

Особливо варто підкреслити, що, передаючи тими чи іншими засобами реалію, небажано при цьому втратити троп і, відповідно, фразеологізм. Тропи слід передавати тропами, фразеологізми - фразеологізмами; тільки "наповнення" їх тут буде відрізнятися від оригінального.

5. Поширені випадки перекладу реалій у порівняннях, у яких не тільки не втрачається колорит, а навпаки, виходить надлишкова конотація. Щоб підказати читачеві зміст чужої реалії, автор порівнює її зі своєю; при перекладі такого тексту виходить, що одне поняття позначено двома реаліями - зовнішньою та внутрішньою.

Що ж повинен зробити перекладач, щоб, не втративши колориту, довести до свідомості читача зміст реалій? Теоретично можливі кілька варіантів. По-перше, залишити все як є, тобто перекладаючи, транскрибувати кожну реалію окремо. У перекладі з чеської читаємо: "Увечері. Молода вчительська пара ... запросила нас на барбекю. Це нагадує наші вечори біля табірного вогнища, коли на вогні смажать ш п е к а ч к и". Отже, барбекю і шпекачки, тобто пояснення одного невідомого іншим, не менш невідомим.

По-друге, можна замінити внутрішню реалію, наслідуючи приклад автора. У такому випадку "шпекачки" довелося б, через брак придатної національної реалії, замінити регіональною, наприклад, "українським салом". У результаті читач отримав би більш вірне уявлення про австралійську страву ("барбекю" -гаїтянське слово, що потрапило через іспанську до англійської мови та закріпилося в австралійській культурі), але дуже б здивувався, почувши в устах чеха про "наші вечори" з салом. Теоретично цей варіант найбільш хибний, оскільки призводить до змішування різних реалій за національною приналежністю.

Третя можливість - відмовитися від транскрибування обох реалій , просто передавши їх зміст своїми словами. Це описовий переклад, який прозвучить приблизно так: ".. запросила нас на своєрідний пікнік, що нагадує наші вечори, коли у табірного багаття пригощають смаженим на вогнищі м'ясом". Але це начисто позбавляє австралійський побут його колориту.

Нарешті, четвертий варіант полягає у введенні транскрипції зовнішньої реалії та передачу внутрішньої її функціональним еквівалентом або видо-родовою заміною. Вийде, скажімо, так: "Увечері молода вчительська пара запросила нас на барбекю. Це нагадує наші вечори біля табірного вогнища, коли їдять смажене на багатті м'ясо".

Останній варіант ми вважаємо найбільш вдалим, оскільки при вірному перекладі змісту вдалося зберегти колорит шляхом транскрибування основної реалії - носія цього колориту.

У подорожніх нотатках Маргарити Алігер " Чилійське літо" знаходимо кілька більш складних випадків: "... тут можна поїсти, одна жінка пече пиріжки - ем- панадос - на продаж" і "е м п а н а д о з виявилися схожими на наші чебуреки, дуже смачні з пилу з жару і досить великі", тобто в даному прикладі є три реалії: основна зовнішня - іспанського походження - "емпанадос" пояснюється однією українською, національною - "пиріжки" і однією регіональною, кавказькою (тюркського походження) - "чебуреки". Думається, що й тут, у перекладі, наприклад, болгарською мовою, як у попередньому прикладі, слід зберегти основну реалію: вона стоїть у центрі уваги автора, а інші дві слід замінити іншими, нейтральними засобами .

Таким чином, реалії являють собою мовні одиниці, якими однаковою мірою користуються як письменники, так і перекладачі. Перекладач, як і письменник, бере участь у збагаченні (або збідненні) мови, якою він перекладає.

Література:

1. Швейцер А. Д. Перевод и лингвистика, Москва - 1973, 279с.

2. Ахманова О. С. Словарь лингвистических терминов. М.: Сов. энциклопедия, 1966.

3. Речник на лит. термини. София, 1969.

4. [Большой академический словарь] "Словарь современного русского литературного языка". Т. 1 - 17. М. - Л.: Наука, 1950 - 1965.

5. Ожегов С. И. Словарь русского языка. Изд. 10-е. М.: Сов. энциклопедия, 1973.

6. Мамин-Сибиряк Д. Н. Собр. соч. в 10-ти томах. Т. 4. М.: Правда, 1958, с. 44.

7. Алигер, Маргарита. Возвращение в Чили. Чилийское лето. М.: Сов. писатель, 1966. с. 48 - 49.

8. Федоров А. В. Основы общей теории перевода, Москва "ВЫСШАЯ ШКОЛА" 1983, 303с.

9. Вестник Московского университета Серия 19 лингвистика и международная коммуникация 3/2010, 142с.

10. Вестник Московского университета Серия 19 лингвистика и международная коммуникация 1/2005, 198с.

11. Вопросы философии. № 8 Москва "Наука" 2004, 192с.

12. Тлумачний словник української мови 14000, Харків Синтекс 2002.

Науковий керівник:

кандидат філологічних наук, Ніколаєва Алла Олексіївна.

# data[].attributes.attachment_link.title
ПЕРЕКЛАД РЕАЛІЙ - ЧАСТИНА ВЕЛИКОЇ ТА ВАЖЛИВОЇ ПРОБЛЕМИ ПЕРЕДАЧІ ВИСХІДНОЇ НАЦІОНАЛЬНОЇ ТА ІСТОРИЧНОЇ СВОЄРІДНОСТІ

# data[].attributes.attachment_link.description
Переклад - це мистецтво, тому перекладач має не лише вільно володіти мовами, а й мати хист витлумачити думку та поняття однієї мовленнєвої системи іншою, бути знавцем усіх категорій вихідної та цільової мов, уміти зіставляти фонетичні, морфологічні та синтаксичні одиниці мов. Відомий класик світової літератури О. С.

# data[].attributes.attachment_link.title
Особливості перекладу реалій

# data[].attributes.attachment_link.description
Особливості перекладу реалій Підготувала cтудентка групи АМ-42 Чорна Олена Класифікація реалій Визначення Визначення "Реалії - це слова і словосполучення народної мови, які відображають найменування предметів, понять, явищ, характерних для географічного середовища, культури,

# data[].attributes.attachment_link.title
Соціальні реалії США та їх переклад українською мовою

# data[].attributes.attachment_link.description
Реалізація даної мети передбачає розв’язання низки поставлених завдань: Частотність використання способів перекладу для передачі соціальних реалій США українською мовою Способи перекладу реалії, які виділяє Дзенс Н.І.: Соціальні реалії США та їх переклад українською мовою 1.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
1. СУТЬ І ВИДИ ПЕРЕКЛАДУ

1. Суть і види перекладу.
2. Особливості технічного перекладу. Види
технічного перекладу.
3. Автоматизований (комп'ютерний)
переклад.
4. Особливості технічного перекладу. Види
технічного перекладу. Типові помилки
під час перекладу наукових текстів
українською мовою.
5. Сприйняття та відтворення тексту як
етапи перекладацької діяльності.
6. Складові компетенції перекладача.

3. СУТЬ І ВИДИ ПЕРЕКЛАДУ

Переклад - один із найважливіших
шляхів взаємодії національних культур,
дієвий спосіб міжкультурної комунікації.
Мета будь-якого перекладу - донести до
читача, який не володіє мовою оригіналу, і
ближче ознайомити його з відповідним
текстом.
Перекласти означає точно і повно
висловити засобами однієї мови те, що вже
зафіксовано засобами іншої мови у
нерозривній єдності змісту і форми.

4. СУТЬ І ВИДИ ПЕРЕКЛАДУ

Розвиток науки і техніки в наш час неможливий
без обміну спеціальною інформацією, що
з'являється в різних країнах у наукових періодичних
виданнях, спеціальних бюлетенях, патентній
літературі тощо. Тому переклад є:
1) процес відтворення письмового тексту чи
усного висловлювання засобами іншої мови;
2) результат цього процесу.

5. СУТЬ І ВИДИ ПЕРЕКЛАДУ

Процес перекладання - це цілеспрямований
процес, який охоплює такі етапи:
1) Зорове чи слухове сприймання інформації
чужою мовою, усвідомлення її змісту;
2) Аналіз інформації мовою оригіналу і
синтез рідною мовою;
3) Відтворення змісту рідною мовою.

6. СУТЬ І ВИДИ ПЕРЕКЛАДУ

У літературі розрізняють такі види перекладу:
1. За формою переклад поділяють на усний і
письмовий.
Усний переклад використовують для обміну
інформацією під час особистого контакту фахівців у
процесі
укладання
контрактів,
на
виставках,
міжнародних
науково-технічних
конференціях,
симпозіумах, на лекціях, під час доповідей тощо. На
відміну від письмового перекладу усний роблять
негайно, не маючи можливості користуватися
довідковою літературою. Усний переклад може бути
послідовним або синхронним.

7. СУТЬ І ВИДИ ПЕРЕКЛАДУ

Послідовний переклад відомий з давніх
часів, це усний переклад повідомлення з однієї
мови іншою після його прослуховування.
Важливо, щоб переклад відбувався в паузах після
логічно закінчених частин, щоб був зрозумілий
контекст, у якому вживається те чи інше слово.
Синхронний переклад робить перекладачпрофесіонал практично одночасно з отриманням
усного повідомлення.

8. СУТЬ І ВИДИ ПЕРЕКЛАДУ

2. За способом перекладу розрізняють
буквальний і адекватний переклад.
Буквальний
переклад
називають
також
дослівним, у такому перекладі можуть
зберігатися порядок слів та граматичні
конструкції, невластиві мові перекладу.
Адекватний переклад точно передає зміст
оригіналу, його стиль, при цьому відповідає
всім нормам літературної мови.

9. СУТЬ І ВИДИ ПЕРЕКЛАДУ

3. За змістом виокремлюють такі основні різновиди
перекладу:
а) суспільно-політичний, який передбачає усне чи письмове
відтворення засобами іншої мови суспільно-політичних матеріалів:
виступів та заяв політичних діячів, інтерв'ю, матеріалів брифінгів,
прес-конференцій, дипломатичних документів, наукових праць з
політології, соціології тощо;
б) художній, тобто переклад творів художньої літератури (поезія,
проза, драма), який дає змогу кожному народові долучитися до
скарбів світової літератури, а також сприяє популяризації
національної культури. Твори світової класики українською
перекладали Леся Українка, Іван Франко, Микола Зеров, Борис Тен,
Максим Рильський, Микола Лукаш, Григорій Кочур та багато інших.
В Україні існує премія за кращий переклад імені Максима Рильського;
в)
науково-технічний
(технічний)
-
переклад,
який
використовують для обміну науково-технічною інформацією між
людьми, які спілкуються різними мовами.

10. СУТЬ І ВИДИ ПЕРЕКЛАДУ

Типологізація перекладів здійснюється і за такими
параметрами:
1) за співвідношенням типів мови перекладу і
мови оригіналу:
Внутрішньомовний
переклад
(діахронічний
(історичний) переклад та транспозиція - переклад
тексту одного жанру чи функціонального стилю в інший
жанр або функціональний стиль)
Міжмовний
переклад
(бінарний;
інтерсеміотичний; трансмутація - переклад з певної
штучної мови на іншу штучну мову)

11. СУТЬ І ВИДИ ПЕРЕКЛАДУ

2) за характером суб'єкта перекладацької
діяльності і його ставлення до автора тексту,
що перекладається:
переклад,
який
виконується
перекладачем, що не є одночасно
автором тексту, який перекладається;
авторський;
авторизований;
машинний (автоматичний);
змішаний;

12. СУТЬ І ВИДИ ПЕРЕКЛАДУ

3) за типом перекладацької сегментації
способу переробки перекладуваного матеріалу:
- поморфемний;
- послівний;
- абзацно-фразовий;
- цільнотекстовий;

13. СУТЬ І ВИДИ ПЕРЕКЛАДУ

4) за формою презентації тексту перекладу і
тексту оригіналу:
письмовий - письмовий переклад письмового
тексту та письмовий переклад усного тексту;
усний - усний переклад усного тексту
(синхронний,
послідовний,
односторонній,
двосторонній) та усний переклад письмового
тексту);

14. СУТЬ І ВИДИ ПЕРЕКЛАДУ

5) за характером відповідності тексту
перекладу тексту оригіналу:
вільний (інтерпретація);
адекватний;
точний;
автентичний;
завірений;

15. СУТЬ І ВИДИ ПЕРЕКЛАДУ

6) за жанрово-стилістичними особливостями і
жанровою належністю перекладного матеріалу:
науково-технічний;
суспільно-політичний;
художній;
військовий;
юридичний;
побутовий;

16. СУТЬ І ВИДИ ПЕРЕКЛАДУ

7) за повнотою і типом передачі змісту
оригіналу:
повний;
неповний (скорочений, фрагментарний,
аспектний, анотаційний, реферативний);

17. СУТЬ І ВИДИ ПЕРЕКЛАДУ

8) за основними функціями:
практичний - робочий (інформаційний) -
консультативний;
видавничий (друкований);
опублікований;
навчальний;
експериментальний;
еталонний;

18. СУТЬ І ВИДИ ПЕРЕКЛАДУ

9) за первинністю тексту оригіналу:
прямий (первинний, безпосередній);
непрямий (вторинний);
зворотній;
10) за типом адекватності:
семантико-стилістично адекватний;
прагматично-функціонально адекватний;
дезиративно адекватний.

19. ОСОБЛИВОСТІ ТЕХНІЧНОГО ПЕРЕКЛАДУ

Технічний переклад використовується для
обміну науково-технічною інформацією між
людьми, які спілкуються різними мовами.
Загалом науково-технічну інформацію можна
розподілити на такі основні види:
1) Патентна література, що є основною
формою обміну, адже все нове в галузі науки й
техніки оформляють у вигляді патенту і його
виробничих форм;

20. ОСОБЛИВОСТІ ТЕХНІЧНОГО ПЕРЕКЛАДУ

2) Науково-технічна періодика (галузеві
бюлетені, що містять реферати, анотації, назви;
галузеві науково-технічні журнали, що містять
дискусійні, проблемні, звітні статті спеціального
характеру; бібліографічні покажчики з назвами
винаходів і предметів промислової продукції, що
також містять анотації і тематичні огляди робіт з
певної галузі);

21. ОСОБЛИВОСТІ ТЕХНІЧНОГО ПЕРЕКЛАДУ

3) Неперіодичні видання (книги, інструкції, рекламні
матеріали тощо). Порівняно з іншими видами перекладу
технічний переклад має певні особливості:
* Тексти насичені термінами, отже, для якісного
перекладу
потрібна
термінологічна
підготовка
перекладача;
* Тексти містять спеціальну інформацію (часто - нову
і майже нікому невідому), тому перекладач повинен мати
спеціальну базову підготовку або бути обізнаним у
певній галузі виробництва (вивчати фахову літературу,
стежити за новою інформацією, консультуватися з
досвідченими фахівцями).
Науково-технічна
інформація,
оформлюється в письмовому вигляді.
як
правило,

22. ОСОБЛИВОСТІ ТЕХНІЧНОГО ПЕРЕКЛАДУ

Види технічного перекладу:
1) усний (послідовний та синхронний);
2) письмовий (повний, реферативний, анотаційний).

23. ОСОБЛИВОСТІ ТЕХНІЧНОГО ПЕРЕКЛАДУ

Повний технічний переклад є основним видом технічного
перекладу, який складається з таких етапів:
а) читання всього тексту з метою усвідомлення змісту;
б) поділ тексту на закінчені за змістом частини, їх
переклад;
в) стилістичне редагування повного тексту (слід обробити
текст відповідно до норм літературної мови, усунути повтори,
усі терміни і назви мають бути однозначними, якщо думку
можна висловити кількома способами, перевагу слід віддати
стислому, якщо іншомовне слово можна без шкоди для змісту
замінити українським, то варто це зробити);
г) переклад заголовка, який має передавати суть змісту
оригіналу й враховувати всі його особливості (саме за
заголовком фахівці найчастіше добирають потрібні матеріали).

24. ОСОБЛИВОСТІ ТЕХНІЧНОГО ПЕРЕКЛАДУ

Реферативний переклад:
1) письмовий переклад заздалегідь відібраних
частин оригіналу, що складають зв'язний текст;
2) виклад основних положень змісту
оригіналу, що супроводжується висновками й
оцінкою.
Реферативний переклад у 5-10 і більше разів
коротший за оригінал.

25. ОСОБЛИВОСТІ ТЕХНІЧНОГО ПЕРЕКЛАДУ

Робота над першим різновидом реферативного
перекладу складається з:
а) ознайомлення з оригіналом; при потребі -
вивчення спеціальної літератури;
б) виділення в тексті основного і другорядного
(відступи, повтори, багатослівність, екскурси в суміжні
галузі тощо);
в) перечитування основної частини, усування
можливих диспропорцій, нелогічності;
г) переклад основної частини, зв'язний і логічний
виклад змісту оригіналу.

26. ОСОБЛИВОСТІ ТЕХНІЧНОГО ПЕРЕКЛАДУ

Робота над другим різновидом реферативного
перекладу відбувається за такою схемою:
а) докладне вивчення оригіналу;
б) стислий виклад змісту оригіналу за власним
планом;
в)
формулювання
висновків,
можливе
висловлення оцінки.

27. ОСОБЛИВОСТІ ТЕХНІЧНОГО ПЕРЕКЛАДУ

Анотаційний
переклад
є
стислою
характеристикою оригіналу, що являє собою перелік
основних питань, іноді містить критичну оцінку.
Такий переклад дає фахівцеві уявлення про
характер оригіналу (наукова стаття, технічний опис,
науково-популярна книга), про його структуру (які
питання розглянуто, у якій послідовності, висновки
автора), про призначення, актуальність оригіналу,
обґрунтованість висновків тощо.
Обсяг анотації не може перевищувати 500
друкованих знаків.

28. АВТОМАТИЗОВАНИЙ ПЕРЕКЛАД

Переклад являє собою вид інформаційної
діяльності,
потреба
в
якому
щорічно
збільшується на 15%, тому актуальним сьогодні є
пошук раціональних шляхів вирішення проблеми
швидкого та значного за обсягом перекладу.
Цю
проблему
може
розв'язати
автоматизований
або
комп'ютерний,
чи
машинний переклад.

29. АВТОМАТИЗОВАНИЙ ПЕРЕКЛАД

Машинний переклад трактується як переклад
текстів (письмових та усних) з однієї природної
мови на іншу за допомогою комп'ютера.
Автоматизований переклад тлумачиться як
переклад текстів на комп'ютері з використанням
комп'ютерних технологій. Від машинного перекладу
він відрізняється тим, що весь процес перекладу
здійснюється людиною, комп'ютер лише допомагає
йому створити готовий текст або за менший час, або
з кращою якістю.

30. АВТОМАТИЗОВАНИЙ ПЕРЕКЛАД

Ідея автоматизованого перекладу виникла ще
в 1924 р., а 1933 року радянському інженерові
П. Cмирнову-Троянському було видано патент на
машину для перекладання, яка працювала за
принципом зіставлення механічним способом
відповідників з різних мов.
Машинний переклад у сучасному розумінні
цього терміна вперше було зроблено 1954 року у
Джорджтаунському університеті.

31. АВТОМАТИЗОВАНИЙ ПЕРЕКЛАД

У сучасній формі ідея автоматизованого
перекладу була розвинена у статті Мартіна Кея
1980 року, який висунув таку тезу:
"Комп'ютер бере на себе рутинні операції
і звільняє людину для операцій,
що вимагають людського мислення".

32. АВТОМАТИЗОВАНИЙ ПЕРЕКЛАД

У наш час найбільш поширеними способами
використання
комп'ютерів
при
письмовому
перекладі є робота зі словниками та глосаріями,
пам'яттю перекладів, що містить приклади раніше
перекладених текстів, а також використання так
званих корпусів, великих колекцій текстів на
одному або декількох мовах, що дає стислий опис
того, як слова і вирази реально використовуються в
мові в цілому або в конкретній наочній області.

33. АВТОМАТИЗОВАНИЙ ПЕРЕКЛАД

Сьогодні створено багато експериментальних і
практичних систем автоматичного перекладу, напр.,
системи systran, logos, alps, metal, geta, eurotra тощо,
до яких входить понад 15 версій для різних пар мов.
У процесі перекладання комп'ютер працює на різних
мовних рівнях: розпізнає графічні образи, робить
морфологічний аналіз і переклад слів і словосполучень,
аналізує синтаксис тексту, проводить семантичні
перетворення, що забезпечує змістову відповідність
уведеного й отриманого речення або тексту. Але без
аналізу контексту певного слова та аналізу речення
переклад не є можливий.

34. АВТОМАТИЗОВАНИЙ ПЕРЕКЛАД

Перекладання тексту з однієї мови іншою є
важким завданням для комп'ютера, оскільки
вимагає не заміни слів однієї мови словами іншої, а
відтворення думок у повному обсязі, з усіма
відтінками. Тому проблема створення систем
досконалого машинного перекладу є частиною
проблеми створення штучного інтелекту.
Сучасні програми комп'ютерного перекладу
можна з успіхом використовувати, проте
перекладений текст слід перевірити, звернувши
особливу увагу на переклад власних назв, термінів,
мовних реалій, слів у непрямому значенні та
багатозначних паронімів, омонімів, граматичних
форм тощо.

35. ТИПОВІ ТРУДНОЩІ ПІД ЧАС ПЕРЕКЛАДУ

Оскільки переклад - це передавання змісту
того, що було висловлено, то перекладаються не
слова, граматичні конструкції чи інші засоби
мови оригіналу, а думки, зміст оригіналу.
Згідно з теорією перекладу, неперекладних
матеріалів не існує - є складні для перекладу
тексти.

36. ТИПОВІ ТРУДНОЩІ ПІД ЧАС ПЕРЕКЛАДУ

Труднощі під час перекладання пов'язані з:
а) недостатнім знанням мови оригіналу,
б) недостатнім знанням суті предмета;
в) недостатнім знанням мови, якою
перекладають;
г) відсутністю в цій мові готових
відповідників для висловлення того, що вже
було висловлено засобами мови оригіналу.

37. ТИПОВІ ТРУДНОЩІ ПІД ЧАС ПЕРЕКЛАДУ

Як свідчить досвід, складним виявляється переклад
поширеної у науковому стилі конструкції з
фразеологічними сполученнями. У наукових текстах
переклад дієслів залежить від контексту.
Виникають труднощі і під час перекладу
конструкцій з активно вживаним дієсловом является,
яке в українській мові уживається тільки в художньому
стилі, переважно в поетичних творах (напр., І. Франка:
"чому являєшся мені у сні?"). У науковому стилі
вживаються форми виявляється, є; обирати відповідну
форму слід ураховуючи значення контексту.

38. ТИПОВІ ТРУДНОЩІ ПІД ЧАС ПЕРЕКЛАДУ

Значні проблеми під час перекладу текстів
наукового стилю спричиняє дієприкметник.
Активні дієприкметники теперішнього часу
обмежені у творенні й використанні. У сучасній мові
функціонують тільки ті дієприкметники, які втратили
дієслівні ознаки й перейшли до класу прикметників.
При цьому слід пам'ятати, що активні
дієприкметники теперішнього часу відтворюються
прикметниками. Натомість поширені у сучасній
українській мові віддієслівні прикметники, на
кшталт нагальний: знижувальний, ослаблювальний.

39. ТИПОВІ ТРУДНОЩІ ПІД ЧАС ПЕРЕКЛАДУ

Очевидно, укладати двомовні словники для
перекладу загальновживаної лексики наукових
текстів повинні фахівці, що досконало володіють
обома мовами, або ті, хто вміє працювати з
наявними
тлумачними
і
граматичними
словниками цих мов та довідниками.
Адже причина недосконалості словників
полягає у недооцінюванні їх авторами
відмінностей
між
двома
мовами
та
переоцінюванні власних знань.

40. РЕДАГУВАННЯ ПЕРЕКЛАДУ

Редагування перекладу, тобто вдосконалення вже
наявного його варіанта, буває двох типів:
(1) авторське редагування, коли редактором
свого тексту виступає сам перекладач;
(2) редагування готового тексту іншою людиною,
тобто редактором чи самим перекладачем.
Саморедагування,
здійснене
автором,
та
редагування того самого повідомлення професійним
редактором, повинні доповнювати одне одного, оскільки
обидва види правок спрямовані на поліпшення якості
тексту, досягнення його довершеності.

41. СПРИЙНЯТТЯ ТА ВІДТВОРЕННЯ ТЕКСТУ ЯК ЕТАПИ ПЕРЕКЛАДАЦЬКОЇ ДІЯЛЬНОСТІ

Відволікаючись від абстрактних моделей перекладу,
відзначимо, що процес перекладу - так само як і весь
процес породження мовлення у свідомості людини - все
ще залишається загадкою.
Однак цілком очевидно, що у практиці перекладу
виокремлюються два етапи роботи. Один з них
пов'язаний з осмисленням тексту іноземною мовою,
інший - з його відтворенням на рідну мову. Пізнавальна
і творча діяльність мозку на кожному з етапів не можлива
без аналізу і синтезу.
Діалектична єдність цих ефективних засобів
людського пізнання виявляється і при осмисленні
іноземного тексту, і в процесі його відтворення мовою
перекладу. Етапи перекладу логічно розглянути на
прикладі художнього перекладу, бо в ньому з найбільшою
повнотою відображені своєрідність і складність
перекладацької діяльності.

42. СПРИЙНЯТТЯ ТА ВІДТВОРЕННЯ ТЕКСТУ ЯК ЕТАПИ ПЕРЕКЛАДАЦЬКОЇ ДІЯЛЬНОСТІ

Перший етап названий сприйняттям тексту є
надзвичайно
складним
сенсорно-розумовим
процесом, заснованим на різноманітних видах і
формах аналітичної синтезуючої роботи почуттів і
мозку.
На цьому етапі перекладач прагне якомога
повніше зрозуміти оригінальний текст, "відчути" й
усвідомити його естетичну цінність і характер впливу
на читача або слухача. Тому перекладач повинен не
тільки осмислювати текст, але і сприймати його
образний і емоційний вплив, позаяк адекватний
переклад багато в чому залежить не тільки від
раціонального, а й від емоційно-оцінного сприйняття
твору, яке не буває абсолютно однаковим у різних
індивідів.

43. СПРИЙНЯТТЯ ТА ВІДТВОРЕННЯ ТЕКСТУ ЯК ЕТАПИ ПЕРЕКЛАДАЦЬКОЇ ДІЯЛЬНОСТІ

Перекладачі відрізняються знаннями і досвідом,
своєрідністю мислення й відчуття, вихованням й
освітою, літературними смаками й уподобаннями,
рівнем володіння рідною мовою, впливом конкретного
соціального середовища і суспільних інтересів,
специфікою формування світогляду й особистості і т. ін.
Водночас ми можемо говорити про відносну
реально існуючу рівність у сприйнятті, наприклад,
літературного твору тому, що зазначені характеристики
можуть співпадати у різних людей і ступінь цього
співпадіння зростає у представників однієї і тієї самої
соціальної групи.

44. СПРИЙНЯТТЯ ТА ВІДТВОРЕННЯ ТЕКСТУ ЯК ЕТАПИ ПЕРЕКЛАДАЦЬКОЇ ДІЯЛЬНОСТІ

Перекладачеві дуже важливо досягти такого рівня
знань, який дозволяв би сприймати весь обсяг смислового
й емоційного змісту, що міститься в тексті.
Сприйняття перекладачем тексту може бути
недостатнім, якщо перекладач має обмежений запас знань і
якщо у нього слабко розвинена емоційна сприйнятливість
для відносно повного сприйняття оригіналу.
Нерівність
ступеня
сприйняття
тексту
й
індивідуально-особистісні особливості цього процесу є
однією з причин можливої появи різних і цілком
еквівалентних перекладів одного й того самого оригіналу.

45. СПРИЙНЯТТЯ ТА ВІДТВОРЕННЯ ТЕКСТУ ЯК ЕТАПИ ПЕРЕКЛАДАЦЬКОЇ ДІЯЛЬНОСТІ

У кожного типу й виду перекладу етап
сприйняття має свої особливості і характеристики,
але якщо йдеться про художній переклад доцільно
зазначити, що він має принаймні дві фази:
сприйняття до перекладу, тобто сприйняття
художнього твору в першому читанні, коли
перекладач намагається осмислити твір, усвідомити
його художню цінність і визначити його стилістичну
своєрідність, і
власне
сприйняття
перекладу,
тобто
безпосереднє сприйняття конкретних слів, речень,
фраз, абзаців у момент перекладу.

46. СПРИЙНЯТТЯ ТА ВІДТВОРЕННЯ ТЕКСТУ ЯК ЕТАПИ ПЕРЕКЛАДАЦЬКОЇ ДІЯЛЬНОСТІ

У другій фазі сприйняття перекладач оперує аналізом і
синтезом, сприймаючи зміст окремих мовних елементів
повідомлення і смисл кожної фрази вихідної мови. Навіть при
синхронному перекладі, коли переклад здійснюється послівно
і по синтагменно, тобто шляхом сприйняття лише окремих
частин фрази, що перекладаються, розуміння іноземної фрази
все ж обов'язкове, і лише після повного її осмислення
перекладач закінчує складання перекдадених словесних блоків
у єдину фразу, коригуючи її відповідним чином.
Психологи і лінгвісти, дослідники мовного процесу
стверджують, що при сприйнятті і розумінні людина засвоює
зміст ідеї і поняття, а не самі слова, але це засвоєння можливе
лише тому, що формування поняття вже пройшло вербальний
етап, воно сформувалося на основі слова.

47. СПРИЙНЯТТЯ ТА ВІДТВОРЕННЯ ТЕКСТУ ЯК ЕТАПИ ПЕРЕКЛАДАЦЬКОЇ ДІЯЛЬНОСТІ

Для перекладача художньої літератури на цій
фазі сприйняття важливо не лише розуміння тексту, а
й бачення змальованих словами образів і ситуацій.
Відомо, що слово наповнюється конкретним
змістом тільки тоді, коли учасники комунікації
говорять про конкретні, добре їм відомі істоти,
предмети або об'єкти. Тоді у створенні відправника й
одержувача мовлення виникають конкретні уявлення
й образи. Настільки ж конкретним буде сприйняття
читача описуваних у тексті реальних і знайомих йому
об'єктів.

48. СПРИЙНЯТТЯ ТА ВІДТВОРЕННЯ ТЕКСТУ ЯК ЕТАПИ ПЕРЕКЛАДАЦЬКОЇ ДІЯЛЬНОСТІ

В інших випадках сприйняття читачами
словесного змісту завжди дещо абстрактне, якби
сприйняття таких контекстів було б завжди
конкретно-образним, то навряд чи можна було б
здійснити переклад з однієї мови на іншу.
Понятійне сприйняття слів, що не спирається на
бачення названого словом об'єкта, уможливлює
переклад з мов, абсолютно різних за своєю
культурою, етнографічним укладу і соціальному
устрою народів.

49. СПРИЙНЯТТЯ ТА ВІДТВОРЕННЯ ТЕКСТУ ЯК ЕТАПИ ПЕРЕКЛАДАЦЬКОЇ ДІЯЛЬНОСТІ

У художній літературі письменник часто деталізує
об'єкт опису, малюючи образ персонажа, подію тощо.
Перекладач бачить намальовану картину, і предмети
знаходять відносну конкретність. Будь-який опис героїв,
місця дії, пейзажу, явищ природи і т. ін. є засобом їх
конкретизації й індивідуалізації, що породжує у свідомості
рецептора образне сприйняття тексту.
Деталізуючи опис, письменник загальне перетворює в
індивідуальне, разом з тим узагальнене. Письменник
типізує, об'єднує в єдиний образ те, що в дійсності існує в
багатьох реальних виявах. Але образ цей в художньому
творі є поодиноким і конкретним.

50. СПРИЙНЯТТЯ ТА ВІДТВОРЕННЯ ТЕКСТУ ЯК ЕТАПИ ПЕРЕКЛАДАЦЬКОЇ ДІЯЛЬНОСТІ

Коли смисл фрази літературного твору
сприйнятий та існує не тільки в матеріальній
словесній формі, але й у вигляді одиниць мислення -
понять, суджень і т. ін., у вигляді наочних образів,
уявлень та емоцій, тоді й відбувається перехід до
другого етапу процесу перекладу, до відтворення на
мові перекладу, сприйнятої фрази оригіналу. І знову у
свідомості перекладача здійснюються складні
процеси аналізу і синтезу, пов'язані з передачею зі
сфери мислення смислу вже в іншій матеріальній
словесній формі.

51. СПРИЙНЯТТЯ ТА ВІДТВОРЕННЯ ТЕКСТУ ЯК ЕТАПИ ПЕРЕКЛАДАЦЬКОЇ ДІЯЛЬНОСТІ

Другий цикл також складається щонайменше з двох фаз:
перевираження та ідентифікації.
Сприйнявши
семантичну
й
емоційно-експресивну
інформацію, шо міститься у фразі, яка підлягає перекладу,
перекладач відтворює цю інформацію, в матеріальних
одиницях мови перекладу, прагнучи зберегти її повний обсяг
завдяки перевираженню її смислу. Але оскільки в будь-якій
мові смисл фраз складається зі значень окремих слів і
словосполучень і оскільки існування лексичних, граматичнх і
стилістичних відповідників між мовами світу є об'єктивною
даністю, універсальним фактом, то при зіставленні
оригінального і перекладеного текстів, зазвичай легко виявити,
в першу чергу, лексичні міжмовні відповідники, які й наводять
на думку, що будь-який переклад здійснюється шляхом їх
добору.

52. СПРИЙНЯТТЯ ТА ВІДТВОРЕННЯ ТЕКСТУ ЯК ЕТАПИ ПЕРЕКЛАДАЦЬКОЇ ДІЯЛЬНОСТІ

До того ж письмовий переклад зазвичай
здійснюється пофразно, не обмежується в часі, як усний
переклад, і завжди пов'язаний з матеріально
зафіксованим канонічним текстом оригіналу, будь-яку
фразу якого в будь-який момент можна прочитати, що
неможливо при усному перекладі мови.
Це дозволяє навіть на фазі перевираження
проводити постійне порівняння двох текстів: незмінного
тексту оригіналу і тексту перекладу. У певного
ідеального суперперекладача вже на цій фазі переклад
міг би бути адекватним, а відповідності - безперечними.

53. СПРИЙНЯТТЯ ТА ВІДТВОРЕННЯ ТЕКСТУ ЯК ЕТАПИ ПЕРЕКЛАДАЦЬКОЇ ДІЯЛЬНОСТІ

Однак на практиці після фази перевираження настає
період художньої ідентифікації перекладу, тобто такого
опрацювання тексту перекладу, яка в кінцевому підсумку
привела б до створення художнього твору на мові
перекладу, ідентичного оригіналу за своїм смисловим,
функціонально-стилістичним й ідейно-художнім змістом.
На цій фазі відбувається ретельне порівняння,
зіставлення перекладених фраз, абзаців, періодів і т.ін. з
відповідним текстом оригіналу й оцінка перекладу, що
дозволяє виявити "втрату інформації". Саме на цьому
етапі й відбувається шліфування перекладу, покликаного
стати вже фактом вітчизняної літератури. При повторних
читаннях до тексту вносяться лише незначні зміни.
Отже саме в цих етапах об'єктивно відбивається
процес перекладу як однієї з різновидів, розумової
діяльності людини.

54. СКЛАДОВІ КОМПЕТЕНЦІЇ ПЕРЕКЛАДАЧА

У перекладацькій компетенції виокремлюють такі
складові:
мовна компетенція як джерельною мовою, так і
цільовою, як у рецептивному, так і в
продуктивному планах;
текстотвірна компетенція, тобто вміння
створювати тексти різного типу згідно з
прийнятими в певному мовному колективі
правилами;
комунікативна компетенція, тобто здатність
проекціювати на висловлення в тексті джерела
можливість із боку отримувача перекладу виводити
смисл, додаючи фонову інформацію, якої бракує;

55. СКЛАДОВІ КОМПЕТЕНЦІЇ ПЕРЕКЛАДАЧА

позамовна компетенція, - це знання культур
джерельної та цільової мов, енциклопедичні
знання та знання предметної царини, до якої
належить
матеріал,
що
перекладається;
компетенція
переходу,
тобто
специфічні
перекладацькі уміння;
професійна технічна компетенція, тобто
специфічні навички, вміння і знання, пов'язані з
професійною перекладацькою практикою; знання
джерел інформації, словників; знання нових
технологій;

56. СКЛАДОВІ КОМПЕТЕНЦІЇ ПЕРЕКЛАДАЧА

знання правил професійної поведінки, етики
професії, ринку праці тощо; знайомство з
основними положеннями теорії перекладу, з
варіантами
перекладацьких
стратегій
і
технічними прийомами перекладу;
психофізіологічна компетенція - це здатність
використовувати психомоторні, когнітивні та
особистісні ресурси: психомоторну компетенцію
і навички читання та письма; розумові й
особистісні якості;
стратегічна компетенція, яка включає стратегії
розуміння (та висловлення).

57. СКЛАДОВІ КОМПЕТЕНЦІЇ ПЕРЕКЛАДАЧА

Усі ці різновиди перекладацької компетенції
взаємопов'язані і складають цілісну єдину
компетенцію, причому тут чільна роль належить
стратегічній компетенції та компетенції переходу,
тому що перша пов'язана з вирішенням проблем,
що виникають в інших підвидах компетенції, а
друга зводить їх разом.

ДЯКУЮ ЗА УВАГУ!

# data[].attributes.attachment_link.title
Суть і види перекладу - презентация онлайн

# data[].attributes.attachment_link.description
1. Суть і види перекладу. 2. Особливості технічного перекладу. Види технічного перекладу. 3. Автоматизований (комп'ютерний) переклад. 4. Особливості технічного перекладу. Види технічного перекладу. Типові помилки під час перекладу наукових текстів українською мовою. 5. Сприйняття та відтворення тексту як етапи перекладацької діяльності. 6. Складові компетенції перекладача.