# data[].attributes.body
Inici del cinema

# data[].attributes.body
L'inici del cinema es deu a una combinació d'avanços tecnològics i creatius a finals del segle XIX. Diversos inventors van començar a experimentar amb la captura d'imatges en moviment, principalment per estudiar el moviment dels éssers vius.

# data[].attributes.body
Va ser un dels primers a crear seqüències d'imatges en moviment amb el Zoopraxiscopi.

# data[].attributes.body
Van inventar el Kinetoscopi, que permetia veure pel·lícules de manera individual.

# data[].attributes.body
Van crear el cinematògraf, que projectava imatges en moviment davant d'un públic, considerant-se el veritable naixement del cinema.

# data[].attributes.body
Els germans Lumière presenten el primer projector cinematogràfic i realitzen la primera projecció pública de pel·lícules a París.

Va ser el 28 de desembre de 1895 a París, al Saló Indien del Grand Café. Van mostrar petites pel·lícules, com "La Sortida dels Obrers de la Fàbrica", amb el seu aparell, el cinematògraf. Aquesta va ser la primera vegada que es van projectar pel·lícules en moviment per a un públic.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Películas de dominio público | Cinefilia

# data[].attributes.attachment_link.title
La salida de los obreros de la fábrica Lumière (1895) [película muda completa]

# data[].attributes.body
El cinema mut és el període del cinema en què les pel·lícules no tenien so ni diàlegs parlats. Va durar des dels 1900 fins a finals dels anys 1920. Les pel·lícules es projectaven amb música en viu i a vegades amb intertítols (textos) per explicar parts de la història.

# data[].attributes.body
Georges Méliès estrena Viatge a la Lluna, famosa pels seus efectes especials.

# data[].attributes.body
El cinema sonor és el període en què les pel·lícules van començar a tenir diàlegs i sons sincronitzats amb les imatges.

# data[].attributes.body
Va començar el 1927 amb la pel·lícula The Jazz Singer, que va ser la primera a incorporar diàlegs parlats. Aquest avenç va revolucionar el cinema, ja que abans les pel·lícules només tenien música o cartells amb text. Amb el so, les pel·lícules es van fer més realistes i van canviar per sempre la forma de narrar històries al cinema.

# data[].attributes.body
El cinema en color va començar a guanyar popularitat a partir dels anys 1930. Abans, les pel·lícules eren en blanc i negre.

# data[].attributes.body
El sistema més conegut per crear pel·lícules en color va ser el Technicolor, que va permetre colors vius i atractius.

# data[].attributes.body
Una de les primeres pel·lícules famoses en color va ser El màgic d'Oz. Aquest avenç va transformar el cinema, fent les pel·lícules visualment més impactants i atractives per al públic.

# data[].attributes.body
El cinema digital utilitza càmeres i tecnologia digitals en lloc de pel·lícula física per gravar, editar i projectar pel·lícules

# data[].attributes.body
El cinema digital va començar a desenvolupar-se quan es van fer els primers experiments amb càmeres digitals i es van introduir les tècniques d'edició digital. Al principi, era costós i de menor qualitat que el cinema tradicional de pel·lícula, però la tecnologia va millorar ràpidament.

# data[].attributes.body
Actualment, el més usat pels consumidors són les plataformes de cinema digital. Aquestes són serveis en línia que permeten veure pel·lícules i sèries a través d'internet. Amb l'avenç del cinema digital, aquestes plataformes s'han convertit en una de les principals formes de distribució i consum de continguts audiovisuals.

# data[].attributes.body
Saló Indien del Grand Café, Paris.