# data[].attributes.headline
4.Užitecné online nástroje pro tvorbu digitálního obsahu

# data[].attributes.subject
4.Užitecné online nástroje pro tvorbu digitálního obsahu

# data[].attributes.body
Tipy a triky pro efektivnější úpravu video v Clipchampu. Autor taky ukazuje jak nahrávat obrazovku a webovou kameru a vytvářit GIFs. Není to ale nic jednoduchého, protože tvorba videa je dlouhý proces, kterému člověk musí věnovat hodně času.

# data[].attributes.attachment_link.title
🎬 BEST Clipchamp Video Editing Tips and Tricks

# data[].attributes.headline
4.Užitecné online nástroje pro tvorbu digitálního obsahu

# data[].attributes.subject
4.Užitecné online nástroje pro tvorbu digitálního obsahu

# data[].attributes.body
Hana pomáhá podnikaelům s jejích grafikou a obsahem na Instagramu. Autorka vytváří své šablony v aplikaci Canva a ukazuje různé zajíma vosti ohledně tvorby digitálního obsahu.

# data[].attributes.headline
4.Užitecné online nástroje pro tvorbu digitálního obsahu

# data[].attributes.subject
4.Užitecné online nástroje pro tvorbu digitálního obsahu

# data[].attributes.body
Odborný článek o tvorbě a úpravě digitalních zdrojů. Autor mluví o kreativitě a spolupráci člověka. Jsou uvedeny užiteční nástroje pro tvorbu veškerých druhů digitalního obsahu.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Tvořivost nebo moderněji kreativita patří mezi frekventovaná slova ve veřejném diskursu, ale i v pedagogických teoriích a výzkumech. Zdá se, že musíme být kreativní. Jde o dovednost nebo postoj, který zdůrazňují kompetenční rámce pro 21. století stejně jako papež František.

V roce 2010 společnost Apple uvedla první iPad a otevřela bouřlivou diskusi. K čemu je takové zařízení vlastně dobré? Tehdejší novináři, ale i část společnosti, přišli se zajímavou diferencí - klasický notebook je určený na práci a na tvorbu a tablet slouží ke konzumování obsahu. Je možné si na něm číst články, sledovat webové stránky nebo videa na YouTube. Tvorba ale měla být vyhrazena jiným zařízením a zdálo se, že i jiným uživatelům. Kdo si pořídil iPad, musel čelit podezření, že se sám stává součástí nejhlubší konzumní společnosti. Další vývoj ale poměrně jasně ukázal, že hranice mezi konzumací obsahu a kreativitou možná existuje, ale vede určitě jinudy než mezi tabletem a počítačem.

Co to ale znamená být tvořivým či kreativním? Paul Karl Feyerabend říká, že jde o něco zásadního, co vytváří určitý kvas celé společnosti. Můžeme vysledovat tři O, která skutečná kreativita očekává:

Odbornost - je pro Feyerabenda základním předpokladem kreativity. Ta nespočívá v náhodné produkci, ale vyžaduje skutečně hluboký ponor a znalosti. Být kreativní a přitom nečíst, neučit se, nevzdělávat se není možné. Někdy tušený tlak mezi vědou a kreativitou, mezi velkou odborností a nespoutanou tvořivostí je do velké míry falešný. Odbornost je základním pilířem, bez kterého nemá smysl nic dalšího. Ve vztahu k digitálním technologiím je třeba říci, že sem spadá také schopnost využívat pro tvůrčí proces techniku.

Odvaha - znamená vystoupit ze zajetých kolejí a být ochoten riskovat neúspěch. Tedy volit cestu, kterou se zatím nikdo nevydal, nepostupovat tak, že někdo před námi již vytvořil dostatečně kvalitní univerzální cesty, kterými je možné jít dále.

Originalita - téměř všechny definice kreativity zmiňují, že je spojená s tvorbou něčeho nového. Ale co je to nové? Cormier se domnívá, že tvorba je vždy jen restrukturalizací (s vhodným doplněním nebo aktualizací) již hotového, že vždy bytostně vychází z toho, co zde už je, ale kreativní člověk ji dokáže zpracovat a uspořádat nově. Originální může ale také znamenat přenesení myšlenky do jiného kontextu, překvapivé využití určitého postupu atp.

Samotnou kreativitu je těžké jednoznačně definovat a pravděpodobně to nemá ani žádný smysl. Pro účely našeho přemýšlení ji můžeme vnímat jako „schopnost překonat tradiční myšlenky, pravidla, vzorce, vztahy a podobně; vytvořit smysluplné nové myšlenky, formy, metody, interpretace atp., za užití originality, progresivity nebo představivosti". Nemusí jít tedy o nic velkého, ale o schopnost překračovat běžné postupy či schémata s cílem vytvořit něco nového, funkčního, smysluplného, reagovat na určitý problém, který je před námi způsobem, který bude (v libovolném ohledu) lepší než ten „tradiční".

Kozbelt, Beghetto a Runco hovoří o tzv. malé a velké kreativitě (navazují přitom na Kaufmana). Rozlišují mezi kreativitou geniálních tvůrců a vynálezců jako je Mozart, Newton či Picasso, kteří disponují tzv. velkou kreativitou, která je neopakovatelná a zcela mimořádná. Pravděpodobně jen málo kdo z nás dokáže svým dílem překreslit budoucnost svého oboru na sto let dopředu, stanovit myšlenková schémata a otázky, kterým se budou věnovat další generace. Ale každý člověk má tzv. malou kreativitu. Takovou, kterou dokáže měnit drobné věci kolem sebe, vytvářet nové myšlenky a postupy tak, aby jeho práce byla efektivnější, aby lépe vzdělával své studenty, pokud tento proces chceme vztáhnout na proces učení.

Dostáváme se k tomu, co Masaryk oceňoval a zdůrazňoval v drobné všední práci. Podle něj není pro rozvoj společnosti ani tak důležité, kolik má Mozartů a Newtonů, ale ochota a naladěnost většiny lidí ve společnosti pracovat. A právě proces této všední drobné práce je v současné době těsně spojený s tvořivostí. Masarykova koncepce nemá vést k tomu, že budou lidé nahrazeni roboty, ale že člověk dokáže hledat způsoby, jak svoji práci dělat co nejlépe, v našem kontextu, jak do ní vtáhnout tvořivost.

Technologie a tvorba

DigCompEdu ke kompetenci 2.2 říká, že jí disponuje vzdělavatel, který: „ Upravuje zdroje dostupné pod otevřenou licencí i ostatní zdroje, pokud je to dovoleno. Vytváří samostatně i ve spolupráci s ostatními nové digitální vzdělávací zdroje. Při tvorbě i používání digitálních zdrojů zvažuje a zohledňuje konkrétní výukové cíle, kontexty, pedagogické přístupy i konkrétní skupinu žáků." V této definici se jasně ukazuje to, co bylo řečeno výše - kompetence směřuje k tvořivosti, která je opřena o odbornost, o dobré základy neustálého sebevzdělávání, které vede k tomu, že tvořené výukové objekty jsou skutečně přínosné a smysluplné.

Rádi bychom upozornili ale ještě na některé další důležité body tohoto vymezení. Tím prvním je, jak vlastně probíhá dominantní proces tvorby v oblasti technologií ve vzdávání vztažený ke konkrétní edukační praxi. Ukazuje se, že stále větší význam má možnost využívat otevřené vzdělávací zdroje, získávat z nich nejen informace, ale i celé objekty, a pokud to licence umožňuje, tak je nejen citovat (kurátorský přístup), ale také upravovat.

Právě úprava objektů je zásadní - každá edukační situace je jiná, cílová skupina odlišná, návaznost na aktuální dění nebo problémy ve společnosti také. Vzdělávací objekty je možné jen velice omezeně využívat nějak trvale a univerzálně. Zároveň platí, že čím je objekt specifičtější, tím lépe je možné ho v dané situaci využít, ale současně rychle klesá jeho opakovaná implementovatelnost. Schopnost vzdělavatele pracovat s digitálními objekty tak, že je dokáže upravit pro potřeby své lekce či kurzu, je zcela zásadní.

Kreativita totiž nespočívá v nějakém creatio ex nihilo, stavbě na zelené louce, ale právě ve schopnosti efektivní adaptace. David Wiley proto hovoří o kultuře (či hypotéze) remixu. Ta spočívá v názoru, že otevřené vzdělávací zdroje je možné administrovat různým způsobem - tím nejvyšším stupněm je podle něj otevřený přístup k práci se zdroji, jejich tvorba a otevírání, ale také restrukturalizace zdrojů, které jsou potřebné pro splnění konkrétních edukačních cílů a jejich adaptace. Ostatně právě v periodické úpravě a inovaci existujících zdrojů spočívá inovační schéma Nadace Williama a Flory Hewittových.

To na jedné straně očekává legislativní zajištění zdrojů (OER) a sledování vhodných licencí, ale také dostatečné konkrétní digitální kompetence. Nechceme a ani nemůžeme na tomto místě vyjmenovávat, s jakými konkrétními nástroji by měl ten který učitel umět pracovat, protože takový výčet není nikdy úplný a univerzální. Faktem ale je, že digitální kompetence jsou pro práci v oblasti otevřené pedagogiky zcela zásadní. Teoretické zázemí je důležité, ale nesmí být nikdy oddělené od zkušenosti práce s digitálními objekty různého druhu. Čistá teorie ani čistá praxe k dobrému vzdělávání nikdy nevede.

Digitální technologie proces tvorby jako takové významně proměnily, jak co se týče forem (učitel dnes může pracovat s chatboty, nelineárními interaktivními příběhy, reálnými daty, může tvořit infografiky či programovat), tak jejich proměnlivosti. Není to tak dávno, co podstatná část vzdělávacího obsahu byla tvořena ve Flashi, a dnes takové objekty není možné bezpečně spustit. Učiteli proto nemůže stačit nějaká školní znalost, ale musí se sám maximálním způsobem rozvíjet a vzdělávat.

Směřování k osvojení si jednotlivých nástrojů musí být současně individualizované. Je totiž evidentní, že něco jiného bude potřebovat učitel zeměpisu (například práci s GIS, 360° videa atp.), učitel hudební výchovy (komponování, syntéza zvuku) a třeba češtiny (nástroje na analýzu textu, textové procesory, korektory, slovníky, ...). Jistě existuje nějaká společná báze, kterou představuje schopnost práce s kancelářským balíkem, jednoduchá tvorba videa a podcastů či infografiky a úprava fotografií. Většina digitálních kompetencí je ale v této oblasti oborově specifická a současně záleží na zkušenost a postoji každého jednotlivého pedagoga.

Pokud chceme tvořit tak, že alespoň část z tvorby bude představovat úprava hotových digitálních materiálů druhých, tak to znamená již v procesu tvorby nových objektů či úpravy stávajících na tento aspekt systematicky pamatovat - ať již korektním formátováním, popisky, připojováním zdrojových dat, citováním, nebo u programování dodržováním všech zásad kultivované práce s kódem. Současně je evidentní, že je třeba disponovat netriviálním přehledem v oblasti autorskoprávní - a to jak v roli toho, kdo upravuje nějaký objekt, tak také v pozici tvůrce. V prostředí vzdělávání se jeví Creative Commons licence jako nejpraktičtější, ale současně se můžeme setkat s řadou dalších, ať již otevřených (GNU-GPL, MIT), nebo uzavřených (copyright, EULA) licenčních ujednání.

Digitální technologie otevírají všem vzdělavatelům cestu k tomu, aby vytvářeli skutečně rozmanité vzdělávací objekty, které budou přizpůsobeny tomu, co potřebují jejich studenti. Domníváme se, že technologická „demokratizace tvorby" vede na jedné straně k velkým edukačním možnostem, ale současně otevírá mnoho problematických míst. Nikdy dříve nemohl učitel tak snadno vytvářet podklady pro svoji výuku a sdílet je se všemi ostatními, využívat zdrojů od ostatních a přizpůsobovat je svým možnostem a potřebám. Podle Wileyho se nacházíme v době transformace vzdělávání z uzavřeného na otevřené. Otevřená pedagogika není jen otázkou volně dostupných zdrojů, ale také práce s nimi, s jejich dynamickým vyhledáváním, přeskupováním, měněním, doplňováním, obohacováním.

Rádi bychom zdůraznili ještě jeden aspekt, který Wiley připomíná - tvorba nemusí být záležitostí jen učitele, ale také studentů. Tvořit vzdělávací materiály s určitým cílem a záměrem nemusí znamenat, že vlastní tvorbu dělá vždy učitel, ale že vytváří prostředí, rámce, zadání k tomu, aby do procesu tvorby vstupovali také studenti. Domníváme se, že právě tato otevřenost je něčím typickým nejen pro konektivisticky orientovanou výuku, ale pro každou edukační aktivitu, která chce být skutečně konstruktivistická.

Příklady užitečných nástrojů

Jakkoli jsme o tématu tvorby digitálních vzdělávacích materiálů zatím hovořili především optikou otevřených vzdělávacích zdrojů, domníváme se, že těžiště je posunuto do skutečné „rukodělné" oblasti. Proto v následujícím seznamu užitečných nástrojů zkusíme identifikovat takové, které jsou obecně pro tvorbu důležité a nemají žádné oborové determinanty.

Audacity - nepostradatelný nástroj pro zpracování zvuku, ten je možné v něm nahrávat, stříhat, čistit nebo mixovat stopy. Výhodou je otevřená licence, jednoduché ovládání a velké množství funkcí.

Canva - jeden z nejpopulárnějších nástrojů na práci s grafikou mezi vzdělavateli. Lze v něm udělat letáček, baner, profilovou fotografii, tlačítka nebo další jednoduché grafické prvky. Velkou výhodou je jednoduchost.

Creative Cloud Express - soubor online aplikací od Adobe. Umožňuje jednoduše stříhat a editovat videa, generovat jednoduché webové stránky nebo plakáty, editovat fotografie atp. Jde o komplexní balík nástrojů, který je v základní verzi zdarma.

DaVinci Resolve - bezplatný a funkčně velice dobře vybavený nástroj na zpracování videa, jeho střih a další úpravu. Nabízí velké množství pokročilých funkcí a nástrojů. Hodí se pro náročnější projekty nebo uživatele, kteří jsou do procesu tvorby ochotni investovat určitý čas.

Infogram - webová aplikace sloužící na tvorbu infografik různého druhu. Umožňuje do jedné struktury integrovat animované grafy, videa, mapy, obrázky nebo text. Zajímavostí je, že dokáže pracovat s daty z databází, takže infografiky mohou zůstat trvale aktuální.

OBS studio - slouží pro tvorbu záznamů z obrazovky. Jde o open source nástroj, který do prostého záznamu (nebo streamu) umožňuje vložit další prvky, jako je videoobraz přednášejícího, obraz v obraze, pracovat s přechodovými efekty, střihem v reálném čase atp.

OpenShot - open source nástroj na tvorbu a střih videa. Nabízí přiměřené množství funkcí, je multiplatformní a na jeho ovládání lze na internetu najít obrovské množství návodů a postupů.

PowToon - online aplikace sloužící k tvorbě animací nebo prezentací. Poslouží především pro kratší edukační animace, jako úvod do hodin atp.

Prezi - online nástroj na tvorbu nelineárních prezentací. Existuje ve dvou verzích, ale obě umožňují s prezentací pracovat jako s plátnem, na které jsou umísťované různé objekty, a dynamicky se lze mezi nimi pohybovat.

Twine2 - aplikace slouží na tvorbu nelineárních multimediálních příběhů, které obsahují prvky interaktivity. Jde o open source nástroj, který v základu není obtížné ovládat, ale obsahuje velký aplikační potenciál.

Očima odborné literatury

Harris, A., & De Bruin, L. R. (2018). Secondary school creativity, teacher practice and STEAM education: An international study. Journal of Educational Change, 19(2), 153-179.

Studie hovoří o nutnosti přemýšlet v kontextu školy o ekosystému kreativity. Kreativita není něco, co mohou mít žáci nebo učitelé odděleně, ale celá instituce musí hledat cesty, jak s kreativitou pracovat, podporovat ji, zapojit ji do hodnocení a všech aspektů své práce. Včetně výuky. Autoři doporučují provádět audit kreativity a pracovat na podporujícím interdisciplinárním spolupracujícím pojetí školy.

Schmoelz, A. (2018). Enabling co-creativity through digital storytelling in education. Thinking Skills and Creativity, 28, 1-13.

Studie ukazuje, jak je možné pomocí digitálních technologií podpořit kreativitu v oblasti vyprávění příběhů. Studie je zajímavá v tom, že ukazuje, že zapojení technologií do tvorby není hodnotově neutrální, ale mění velké množství postupů, struktur a akcentů v celém tématu. Technologie nejsou heideggerovské kladivo, ale změna prostředí.

Joebagio, H., & Akhyar, M. (2018). Teachers' perception on digital teaching material development in social science education. Journal of Turkish Science Education, 15(Special), 13-21.

Článek ukazuje, že digitální zdroje nejsou součástí jen jedné, ale všech částí přípravy a realizace vzdělávací lekce. Učitelé vnímají jejich zapojení, využití a další formy interakcí s nimi jako velice důležité a užitečné. Jako hlavní limit se ukazuje časová náročnost jejich využívání. Studie také ukazuje důležitý aspekt zkušenosti - pokud je učitel zvyklý se sám pomocí technologií učit, dokáže je efektivněji implementovat do vlastní výuky.

Závěr

Tvorba digitálních vzdělávacích materiálů není jen otázkou konkrétního doručení vzdělávacího objektu studentům, ale má podstatně širší rozměr. Jak ukazují Harris a De Bruin, je třeba uvažovat o tvorbě jako o určitém základním vzorci práce uvnitř celé vzdělávací instituce - ukazovat studentům a kolegům, co a jak tvoříme, propojovat se s druhými v procesu generování nových objektů je zásadní pro tvorbu tohoto kreativního edukačního klimatu. Současně je zřetelné, že vlastní zkušenost je základním parametrem, který ovlivňuje možnosti rozvoje této kompetence - bez vlastní zkušenosti s tvorbou, s učením se pomocí digitálních technologií není možné usilovat o rozvoj těchto kompetencí u studentů.

Tvořivost představuje nesporně jednu z klíčových kompetencí 21. století a bude stále více přítomná nejen ve výkonu práce vzdělavatele, ale také v určitém fundamentu jeho profesní identity. Vzdělavatel není tím, kdo jen automaticky předává hotové šablony nebo předdefinované postupy řešení problémů, musí mít schopnost adaptace materiálů pro potřeby svých studentů, konkrétních situací, ale také nese zodpovědnost za to, že bude sám vytvářet zdroje, které budou užitečné a dostupné pro širší veřejnost.

# data[].attributes.attachment_link.title
Odborný článek: DigCompEDu 2.2: Tvorba a úprava digitálních zdrojů

# data[].attributes.attachment_link.description
Podle některých filozofů a antropologů je charakteristickým rysem člověka to, že v sobě nese potřebu tvořit. Tvorba, utváření něčeho nového, či chceme-li kreativita, představuje jedno z důležitých témat učitelské profesní identity. Zcela zásadních rozměrů dosahuje ve spojení s technologiemi a s ohledem na propojenou síťovou kulturu, v níž se nacházíme.

# data[].attributes.headline
4.Užitecné online nástroje pro tvorbu digitálního obsahu

# data[].attributes.subject
4.Užitecné online nástroje pro tvorbu digitálního obsahu

# data[].attributes.body
Výukové video od oficiálního představitele firmy Adobe Express. Autor učí základním dovednstem v tyto aplikace. Video má vysokou kvalitu a vysvětlení je velmi pochopitelné.

# data[].attributes.attachment_link.title
Adobe Express for Beginners | Adobe Creative Cloud

# data[].attributes.headline
4.Užitecné online nástroje pro tvorbu digitálního obsahu

# data[].attributes.subject
4.Užitecné online nástroje pro tvorbu digitálního obsahu

# data[].attributes.body
Nejlepší programy pro úpravu fotek. Autor porovnává nejšikovnější aplikaci, které pomůžou dělat hezký forky. Vypráví i o všech možnostech těchto progremů.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Článek

K vylepšení fotek slouží grafické editory. Dokážou zaostřit rozmazané části snímků, vylepšit expozici a vyvážení bílé nebo snížit hladinu šumu u momentek, které byly vytvářeny ve špatných světelných podmínkách.

Je však nutné podotknout, že podobné programy samozřejmě nejsou všespásné, ale pomoci skutečně mohou. Snímek, jenž byl na první pohled zralý tak akorát do koše, může už po pár úpravách zdobit rodinné album.

Zajímavě vypadají také fotografie, které jsou vylepšeny různými efekty, jako je například proměna na olejomalbu, negativ nebo na starou fotografii. Také k tomu slouží grafické editory. Jedním kliknutím díky nim také může snímek vypadat, jako by byl nakreslen tužkou nebo vytesán do kamene.

Předplatné na rok

I méně zkušení uživatelé patrně alespoň někdy slyšeli o populární aplikaci Adobe Photoshop, která však cílí především na náročnější uživatele a profesionály, čemuž odpovídá i její cenovka.

Využívat pokročilých nástrojů je ale možné i v levnějších aplikacích, jak ukazuje český fotografický editor Photo Studio od společnosti Zoner. Program slouží pro správu alb s fotografiemi, ale zároveň dokáže snímky i upravovat. Vedle nejrůznějších ořezů je možné s programem také upravovat úrovně, barvy, expozici, ostrost, stíny, šum, chromatickou vadu, viněty či řádkový proklad.

Vyzkoušet Zoner Photo Studio X je možné po dobu 30 dní zdarma, za plnou verzi pak zájemci zaplatí 149 Kč měsíčně. Levněji vyjde roční licence, konkrétně na 1499 Kč. Zaplatíte tedy stejnou částku jako za deset měsíců, aplikaci ale můžete používat celý rok. Tvůrci navíc pravidelně nabízejí různé slevy, na které se vyplatí počkat.

PhotoFiltre Studio je kompletní grafický editor, který je nabízen zadarmo. Platí to však pouze o jeho starších verzích. Tvůrci se totiž rozhodli těžit z jeho vysoké popularity a za ty nejnovější si již nechají platit. Licence na jeden počítač vyjde v přepočtu na 29 eur (710 korun).

Tuto částku však zaplatíte na rozdíl od Zoner Photo Studio X pouze jednou a aplikaci můžete využívat tak dlouho, dokud se nerozhodnete přejít na nějakou novější verzi. Aktuální verze s číslovkou 11.5 vyšla teprve minulý měsíc.

Za zmiňovaných 710 Kč případní zájemci získají poměrně sofistikovanou aplikaci, která je plná užitečných funkcí. S její pomocí je možné vkládat do snímků texty, rozmazávat, ostřit nebo slepovat snímky dohromady.

PhotoFiltre Studio zároveň láká na další zajímavé efekty, jako jsou nejrůznější rámečky a prořezy obrazu. K programu je možné stáhnout také češtinu, díky čemuž se ovládá jednodušeji.

Jde to i zadarmo

Drtivá většina grafických programů je nabízena za poplatek, najdou se nicméně i výjimky, které jsou úplně zadarmo. Je jich však jako šafránu, o vývoj takových programů se totiž starají zpravidla jen nadšenci.

Bezplatné programy navíc nenabízejí tolik možností jako ty placené, i když najdou se světlé výjimky - jednou z nich je například populární Gimp.

Mezi jeho hlavní přednosti patří široká škála nástrojů (štětec, pero, tužka, rozprašovač, guma, razítko a další), práce s kanály, vrstvami a cestami, grafické filtry, dodatečné zásuvné moduly a skripty, práce s grafikou v prostoru RGB(a), na stupních šedi nebo indexované paletě, plná podpora vlastního nativního formátu XCF a částečná podpora nativního formátu Adobe Photoshop (PSD), import vektorových obrázků ve formátu SVG nebo dokumentů v PDF.

Gimp je ceněn i pro svou nízkou hardwarovou náročnost. Bezproblémově funguje i na velmi pomalých strojích, což se o celé řadě profesionálních grafických editorů říci rozhodně nedá.

Zajímavé efekty

Kromě grafických editorů existuje také řada propracovaných programů, které se soustředí pouze na jeden vizuální efekt. Ty dokážou proměnit sérii fotografií v krátký film, obrovský panoramatický snímek nebo koláž.

Několik posledních verzí operačního systému Windows se chlubí předinstalovanou aplikací Fotografie, jejíž součástí je Editor videa. Ta sice dostala v nejnovějších jedenáctkách nový designový kabát, ale funkčnost zůstala stejná. Primárně tato aplikace slouží k tvorbě a úpravě fotografií. Z nich si můžete snadno vytvořit i krátký film.

Snímky je možné doplnit textem, hudbou i různými efekty, například při přechodech jednotlivých fotek. Zajímavý je také režim automatický film, který dokáže vytvořit celé dílo za vás stisknutím jediného tlačítka. Stačí v podstatě dát programu najevo, odkud si může fotky a krátká videa vzít. Aplikace je k dispozici zdarma.

Aplikací, které je možné ke tvorbě videí a atraktivnějších fotografií v operačním systému Windows využít, je daleko více. Vyzdvihnout si například zaslouží Malování 3D, v něm lze vytvářet trojrozměrné objekty, jednoduše měnit barvy, přidávat nálepky nebo měnit 2D objekty v trojrozměrná umělecká díla.

Výtvory lze navíc snadno sdílet s ostatními, využívat můžete 3D kresby ostatních i pro vlastní díla, pokud to jejich autoři dovolí.

Snadná správa

Bezplatná aplikace XnView je určena pro všechny jedince, kterým nevyhovuje prohlížeč obrázků ve Windows. A to ani jeho vylepšená verze, která je nedílnou součástí nejnovějších jedenáctek.

Největší předností programu XnView je schopnost pracovat prakticky se všemi grafickými formáty, které existují. V databázi jich má přes 400. Do dalších pěti desítek formátů dokáže program fotografie a obrázky ukládat. Řeč je například o grafických standardech PNG, JPEG, Targa, Alias, Softimage, Tdi, Gif, Rgb, Photo CD či Photoshop.

V praxi tak můžete snadno spravovat celou svou fotografickou kolekci. XnView navíc podporuje 44 jazyků, a to včetně češtiny. Nechybějí ani jednoduché editační funkce.

Kde můžete programy stahovat?

Na první pohled se to nemusí zdát, ale vybrat nový monitor není vůbec jednoduché. Na trhu jsou totiž stovky různých modelů. Některé cílí na hráče, jiné zase na...

Netflix, Apple TV+ či HBO Go. Streamovací služby, které nabízejí filmy a seriály za pravidelný měsíční poplatek, se v posledních letech těší stále rostoucí...

Většina lidí si myslí, že krásné momentky dovede pořídit pouze s kvalitním a zpravidla drahým fotoaparátem. Pravdou nicméně je, že kouzlit se dá i s levnými...

· Ceny zemědělců klesají, což by se mělo projevit v cenách potravinářů i v obchodech. Navíc energie jsou výrazně levnější než loni a u potravin v lednu klesne daň z přidané hodnoty. Pro jejich zdražení po Novém roce, které avizují řetěze, tak není legitimní... Celý článek

· Reportér Novinek Ján Husár se setkal s Sharon Lifšicovou, dcerou manželského páru, který 7. října uneslo teroristické hnutí...

· V osmdesáti letech zemřel herec a dabér Ladislav Županič. Podle prvních informací herec zemřel ve vinohradské nemocnici v Praze.

* Aktualizováno · Semifinálové kolo taneční soutěže StarDance aneb Když hvězdy tančí bylo posledním pro Ivu Kubelkovou a Martina Prágra. Rozhodli...

# data[].attributes.attachment_link.title
Šikovné programy, které pomohou vylepšit fotky - Novinky

# data[].attributes.attachment_link.description
Z dovolených, oslav, ale klidně jen obyčejných procházek si většina lidí přinese alespoň nějaké fotky. A je úplně jedno, zda jsou pořízené mobilem nebo nějakým profesionálnějším přístrojem. Pokazit záběr je možné, ať už fotíte čímkoli. U neopakovatelných momentek se ale můžeme snažit nedostatky zamaskovat.

# data[].attributes.body
Video o podvodní databáze Microsoftu. Autor vypraví o velice zajímavém projektu firmy Microsoft a uvádí důvody jeho založení.

# data[].attributes.attachment_link.title
Why Microsoft Has Underwater Data Centers

# data[].attributes.body
Článek o historii datových uložišť. Autor uvádí první datové uložiště a jak to fungovalo tehdy. Taky vypraví o prvních disketách a jaká byla jejích kapacita.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Historie a současnost

Pod pojmem datový nosič, nebo také datové či záznamové médium, si můžeme představit nějaký nosič informací, který používá určitou formu záznamu. Za nejrozšířenější v oblasti počítačů bych zmínil zejména záznam magnetický, optický a také elektronický. Proč jsou zde paměťová média? Zejména při práci s počítačem potřebuje člověk často uchovávat svá data mimo počítač, nebo je přenášet na jiný. Právě v těchto případech využíval a využívá paměťová média. Ta se postupem času vyvíjela a zlepšovala, a to zejména z hlediska kapacit a přenosových rychlostí.

Abychom mohli data nějakým způsobem zaznamenat, je třeba zvolit vhodné záznamové nebo-li datové médium. V dřívějších dobách se hojně využívalo děrných štítků nebo pásek, respektive magnetických štítků a magnetických pásek. Děrný štítek byl určen pro záznam dat a k pozdějšímu zpracování tehdejšími počítači. Jako materiál byl použit karton, samotná informace byla reprezentována dírou na určité pozici, přičemž místa pro otvory byly uspořádány do matice. Jednoznačnou nevýhodou byla nemožnost je přepisovat.

Poprvé ho použil Joseph-Maria Jacquard v roce 1805 ve svém tkalcovském stavu, který podle děr tkal určitý vzor. V roce 1890 bylo pomocí děrnoštítkového stroje provedeno sčítání obyvatel ve Spojených státech amerických. Tehdejším tvůrcem byl Hermann Hollerith. V tomhle konkrétním příkladu se stal pravděpodobně poprvé štítek nositelem informace, což bylo považováno za velký průlom. Největšího rozmachu dosahovaly v 70. letech dvacátého století, a to ve výpočetních střediscích. Používání v ČR bylo naposledy zaznamenáno někdy začátkem devadesátých let. Co se týče parametrů, jsou na tom z dnešního pohledu samozřejmě nejhůře. Kapacita velmi malá, přenosová rychlost také a spolehlivost papírového štítku při nešetrném zacházení byla špatná.

- Děrný štítek (pro zvětšení klikněte) -

Děrná páska byl druh média, jež vycházelo z děrných štítků, a nesla si s sebou všechny jejich klady a zápory. Její použití bylo zejména v dálnopisech a též v terminálech, kde postupem času nahradila děrný štítek. Vzhledem k faktu, že páska byla něco jako mnoho štítků za sebou, bylo její použití snadnější vzhledem k množství informací, které obsahovala. Podle dostupných informací víme, že se používala buď papírová (méně kvalitní) nebo kovová (více kvalitní a odolná). V případě dálnopisu se jednalo o pětistopou pásku, u počítačů byla osmistopá. Kontrola se prováděla dle parity (sudý nebo lichý počet děr). V 80. letech sloužily pro vkládání dat u sálových počítačů.
Jako další paměťové médium, jež se ve své době těšilo velké oblibě, byla magnetická páska. Možností uchování dat pomocí magnetického záznamu se zabýval americký inženýr Oberlin Smith, a to v roce 1878. Výsledky jeho bádání zúročil v roce 1898 dánský vynálezce Valdemar Poulsen, jenž na jeho práci navázal a sestavil přístroj s názvem Telegraphone, který uměl nahrávat telefonní zprávy. To mělo v několika dalších letech za následek obrovský rozmach záznamu hudby na magnetické pásky.

Ve spojitosti s počítačem slouží především jako záložní médium. Informace jsou na pásku nahrávány ve dvojkovém kódu, přičemž různá intenzita signálu reprezentuje 0 a 1. Umožňuje vyšší záznamovou kapacitu než její předchůdci, také ji lze přemazat a znovu použít. V případě, kdy byla páska pouze navinuta na cívce, byla manipulace a obsluha s ní velmi složitá. Postupem času se začly dávat do kazet, což manipulaci značně ulehčilo. Hlavní nevýhodou je sekvenční přístup k datům, respektive přistoupit k datům na konci pásky může znamenat čekání několik hodin. I proto se používá hlavně k archivačním účelům.

Od magnetických pásek se přesuneme k magnetickým diskům, a to zejména k disketám. Proběhla řada úprav, ale změna tvaru pásky na disk je asi nejznatelnější. Tím odpadl i problém sekvenčního přístupu. První disketa spatřila světlo světa v roce 1967 a vyrobila ji společnost IBM. Tu vyrobil David Noble pro potřeby společnosti, přesněji k přenosu aktualizací pro své klienty. Před tím se tak dělo s pomocí kazet. Její kapacita byla 80 kB a měřila v průměru 20 centimetrů (8"). Jednalo se pouze o pružný disk, jenž se postupem času zapracoval do plastového obalu s tkaninou uvnitř.

70. léta znamenala malou revoluci, a to i proto, že se na trh dostala disketa přepisovatelná. Kapacita narostla až na 800 kB. Vývoj nešel zastavit a na trh se dostaly další kousky, které mnozí z nás stále pamatujeme. Jedná se především o průměry disket 5,25" a dost populární 3,5". Situaci kolem vývoje disket nám částečně znázorňuje následující tabulka.

- DD a HD: dvojitá a vysoká hustota záznamu -

- Dnes už historická mechanika pro 5,25" diskety -

Již zmiňovanou 3,5" disketu na trh uvedla společnost Sony někdy kolem roku 1980. Disponovala o něco silnějším a odolnějším obalem. Obsahovala vylepšení v podobě pružiny, jež sloužila pro automatickou ochranu povrchu pružného disku v místě otvoru pro čtení. Ještě byly uvedeny na trh diskety s kapacitou 2.88 MB, ale ty nebyly příliš rozšířené.

Zmínit se můžeme o discích s označením SyQuest, jež byly vyráběny stejnojmennou společností. Jednalo se o výměnný kotouč pevného disku o průměru 3,5" umístěný v plastové kazetě. Tvoří přechod mezi pružnými a pevnými disky. Měl kapacitu 105 MB, 130 MB a 270 MB. Nevýhodou byla jejich častá vzájemná nekompatibilita. Disk zapsaný v jedné mechanice nebyl čitelný ve druhé atp..

Zmínit se musíme i o alternativním paměťovém médiu označovaném jako ZIP. V minulosti se jednalo o docela významné médium, které bylo mezi uživateli výpočetní techniky velmi oblíbené. Jednalo se o jednoduchý záznam a přepis dat známý už z klasických disket. Další výhodou oproti disketám bylo to, že ZIP média disponovala vysokou kapacitou, která se koncem roku 2002 vyrovnala klasickým CD diskům (750 MB).

Jednou ze společností, která se mimo jiné výrobou alternativních paměťových médií ZIP zaobírá, je firma Iomega. Fyzicky se jedná o disk s průměrem 3.5", na který je možné uložit až 100 MB dat. Na tehdejší dobu velmi slušná hodnota. Samotný princip práce ZIP disku je podobný jako u disketových mechanik. Záznam se provádí na magnetickou vrstvu pomocí zapisovacích hlav, které při práci přímo dosedají na povrch média. Mechaniky se pro ZIP disky vyrábějí v interním a externím provedení. A pokud jde o přenosové rychlosti, interní mechaniky se připojovaly standardně přes EIDE rozhraní známé také pod označením PIO 3 a PIO 4 (ATA2/EIDE) s rychlostmi 11,1 a 16,7 MB/s. Pro externí mechaniky byl určen paralelní port. Pro připojení bylo možné použít i rozhraní SCSI.

Třetí generace ZIP médií, která byla firmou Iomega představena na konci roku 2002, disponuje mnohými vylepšeními v podobě značného navýšení kapacity a také přenosové rychlosti oproti starším verzím. Velikost 750 MB je myslím pro zálohovací účely dostačující. Přenosová rychlost poslední generace ZIP činí až 7,5 MB/s. V současnosti výrobce nabízí varianty 100, 250 a 750 MB. Dále je zde možnost připojení přes USB 2.0, FireWire a ATAPI. Mezi podporované platformy patří PC a Mac.

Svými vlastnostmi podobné ZIP médiím byly LS120ky. Umožňovaly uložit až 120 MB dat a na rozdíl od ZIP disků bylo možné v jejich mechanice používat i běžné 3,5" diskety.
Na podobném principu jako dnešní pevný disk pracovaly tzv. JAZZ disky. Jejich výrobou byla a je známá společnost Iomega. V současnosti nabízí svým uživatelům kapacitu až 2 GB a rozhraní Ultra SCSI (externí varianta navíc USB a FireWire). Přístupová doba je až 20 ms, přenosová rychlost v řádu desítek MB/s (<20). Dostupné jsou ve formátu 3,5" v interním (152,4 x 101,6 x 25,4 mm, 408 gramů) a externím (203,2 x 135,4 x 38 mm, 45 gramů) provedení. Nechybí podpora operačního systému Windows a Mac.

Reakcí na JAZZ disky byly modely označované jako SyJet, jež produkovala společnost SyQuest. Vlastnosti a provedení bylo totožné, rozdíl byl v menší kapacitě, typicky 1,5 GB.
Více informací o oblasti dnešních pevných disků se dočtete v našem článku Funkčnost, rozhraní a technologie pevných disků.

Zmínit se musíme i o médiích optických, jako jsou CD, DVD a také dvojici Blu-ray nebo HD DVD, jež je označována za 3. generaci optických disků. Hlavním rozdílem oproti magnetickým médiím je ten, že k záznamu nebo adresaci používají laserový paprsek. Optické disky slouží k uložení velkého množství dat, která se ukládají do jedné dlouhé spirály.

Disků CD je celá řada, běžně mají ale průměr 12 cm a tloušťku 1,2 mm. Nejběžnější kapacitou je dnes 700 MB a slouží jako nosič hudby nebo jako "driver disc" (CD s ovladači). Média DVD (Digital Versatile Disc) jsou navenek stejná jako CD, ale disponují vyšší kapacitou záznamu typicky v podobě 4,7 GB (ta je však zavislá na počtu vrstev a stran samotného média). Stejně jako u výše zmíněného CD disku, existuje DVD disků mnoho druhů (DVD-ROM, DVD-R/RW, DVD+R/RW a přepisovatelný DVD-RAM).
S technologií Blu-ray disků přišla na trh japonská společnost Sony. Tyto disky mají průměr 12 cm, tloušťku 1,2 mm a umožňují záznam dat s celkovou kapacitou až 80 GB. Jde o variantu oboustranného dvouvrstvého disku. Kapacitu 25 GB nabízí jednovrstvý disk, 50 GB pak dvouvrstvý. Tyto vysoké kapacity umožňují kvalitnější a delší záznam, díky čemuž jsou mezi uživateli stále více a více oblíbené. Označení zmiňovaných disků je BD-ROM (disk určený pouze pro čtení), BD-R (disk pro jednorázový zápis) a BD-RE (přepisovatelný disk).

Konkurencí pro disky Blu-ray měl být nový formát HD DVD, na jehož vývoji se podílely společnosti Toshiba, NEC a Sanyo. Snahou bylo uvedení disků s kvalitní ochranou proti kopírování, záměr však nevyšel a ochrany byly prolomeny. Ve variantě SL/SS (jedna vrstva, jedna strana) jde na zmíněný disk uložit až 15 GB dat. S vyšším počtem vrstev a stran kapacita roste. Horní hranice je někde kolem 60 GB. Disky mají, tak jako CD nebo DVD, průměr 12 cm. Vývoj technlogie HD DVD disků byl ale společností Toshiba začátkem roku 2008 ukončen. Nástupci po formátu DVD se tedy staly disky Blu-ray.
Podrobnější informace o standardech Blu-ray a HD DVD najdete v našem článku Optická evoluce: Blu-ray vs. HD-DVD.

Výhled do budoucna

Velkým potenciálem do budoucna jsou disky využívající flash paměť (bez pohyblivých částí). Vzhledem k velmi malé spotřebě energie a nízké hmotnosti se hodí zejména pro mobilní použití (myšleno pro notebooky). Vyrábějí se ve variantách SLC (Single Level Cell) a MLC (Multiple Level Cell). SLC je technologie paměťových buněk vyznačující se nízkými výrobními náklady, u SLC jsou výrobní náklady vyšší, disky dosahují lepší úrovně čtení.

K dostání jsou ve variantách PATA i SATA s kapacitami typicky až 128 GB. Nicméně je pravděpodobné, že se maximální kapacita bude nadále zvyšovat. Nabízeny jsou ve variántách 1,8, 2,5 a 3,5". Největším problémem je i nadále cena a s tím spojená dostupnost. Ne každý si tuto technologii může dovolit. Přesné hodnoty přenosových rychlostí se liší podle výrobce a modelu a naleznete je přímo ve specifikaci konkrétního SSD disku. Orientačně se rychlosti čtení pohybují až do 100 MB/s (může být i vyšší), rychlost zápisu je zpravidla menší.

Dalším milníkem mohou být laserové disky. Výhody laserového řešení by mohly být ve vysoké rychlosti zápisu a čtení. Změna z 0 na 1 trvá pouhých 40 femtosekund. V praxi by měly být tyto disky až 100x rychlejší. Problémem laserové technologie zůstává kapacita, která je zatím nižší než u klasických pevných disků.

Velkou kapitolou jsou holografické disky. Jde o technologii Tapestry, jíž vyvíjí společnosti inPhase a Maxell. Ukládání dat se provádí jednak na povrch materiálu (současná média), ale i do jeho vnitřních částí pomocí laserového paprsku. Důležitou vlastností je, že záznam probíhá nejen na ploše záznamové vrstvy, ale i v její hloubce. Tímto způsobem je možné vytvořit prostorový datový záznam.

- Holographic Versatile Disc - jednotlivé vrstvy (pro zvětšení klikněte) -

HVD (Holographic Versatile Disc) je složen z 5ti vrstev. Nejdůležitější je vrstva určená pro záznam (záznamová vrstva), následují dvě vrstvy nosného substrátu a dvě vrstvy antireflexní ochrany. Magnetická destička, jež je ve středu média, má za úkol fixovat disk v ústrojí mechaniky. Od předchozích optických médií (zpravidla mají jen jednu vrstvu, a to ze strany čtení disku) se liší použitím dvou vrstev substrátu. Výjimku tvoří některá média DVD, jež jsou chráněna dvěmi vrstvami. Setkat se můžeme s označením HVD-R (Recordable Holographic Versatile Disc)a HVD ROM.

- Holographic Versatile Disc - tloušťka vrstev (pro zvětšení klikněte) -

Výška substrátu je 1 mm (tento údaj musíme počítat 2x), záznamové vrstvy 1,5 mm. Celková tloušťka média je 3,5 mm. V průměru má disk 130 mm (klasické DVD má průměr 120 mm a tloušťku 1,2 mm). Ke konci roku 2006 se objevila 1. generace těchto disků s kapacitou kolem 300 GB a přenosovou rychlostí okolo 20 MB/s.

- První holografické médium (vlevo) a mechanika (vpravo) od společnosti inPhase-

U 2. a 3. generace holografických disků se počítá s kapacitami až 800 GB, respektive až 1,6 TB, a s přenosovými rychlostmi až 80 MB/s, respektive až 123 MB/s. Odhadované teoretické kapacitní maximum je 100 TB. Výrobce udává vysokou životnost záznamu, a to až 50 let. Cena, zejména mechaniky, se pohybuje v řádech stovek tisíců. Vhodné použití bych proto spatřoval u dlouhodobé archivace dat u společností v soukromém sektoru. Typicky například v datových skladech nebo v oblasti médií, televize atp..

Na závěr bych se zmínil o produktu TeraDisc společnosti Mempile. V druhé polovině roku 2007 se objevily informace o nové generaci optických mechanik s kapacitou až 1 TB na médiu. Po několikaletém experimentování se inženýrům podařilo vyvinout speciální druh polymeru, známého jako polymethyl-methakrylát (PMMA), s označením ePMMA. Tento materiál se vyznačuje tím, že je téměř zcela průhledný pro laser (pro záznam a čtení) o specifické vlnové délce. S tímto faktem souvisí i žlutá barva samotného média.
Na médium jde pomocí laseru uložit až 200 vrstev s přibližnou délkou 5 km pro jednu vrstvu a kapacitou až 5 GB. Odtud přibližná kapacita 1 TB. Jde o zcela novou technologii čtecích a zapisovacích laserů. V tomto případě se využívá nelineární optiky a jevu zvaného dvoufotonová absorpce (Two-Photon Technology).

V závislosti na povaze světla jsou molekuly materiálu citlivého na světlo (chromofory) schopné přepínat se mezi dvěma stavy. Laserový paprsek zaostřený na konkrétní chromofory neovlivňuje stav molekul nad a pod místem zápisu. Intenzita světla laserem zaostřených molekul se liší v závislosti na tom, zda je v daném místě něco zapsáno či nikoliv. Díky různým simulacím a testům se odhaduje, že data zapsaná na médiu, by měla být čitelná po dobu 50ti let. Cena je odhadována vysoko nad hranicí 10 000 korun.
To bylo z našeho průřezu budoucností záznamových médií vše. Čas nám ukáže, zda na zmíněné produkty společností inPhase či Mempile dosáhnou i běžní uživatelé, nebo vše zůstane jen jako technologie pro soukromou sféru.

# data[].attributes.attachment_link.description
V dnešním světě plném informací jsou na datové nosiče kladeny vysoké nároky v otázkách kapacity, přenosu a ukládání dat. Proto se podíváme, co nám tato oblast nabízela v letech dávno minulých, co se "nosilo" před pár lety a s čím se počítá do budoucna.

# data[].attributes.body
Fascinující video o tom co je cloud computing. Autor používá pohádkovou grafiku, takže vypadá to hezky. Je to velmi zajímavé a pochopitelné vyprávění.

# data[].attributes.attachment_link.title
Cloud Computing In 6 Minutes | What Is Cloud Computing? | Cloud Computing Explained | Simplilearn

# data[].attributes.body
V tomto článku jde o tom čím se liší základní cloudové služby. Jaký mají výhody a nevýhody. Základní informaci kterou by měl vědet každý.

# data[].attributes.attachment_link.title
IaaS, PaaS a SaaS aneb V čem se liší služby „as a Service”

# data[].attributes.attachment_link.description
U IaaS, PaaS a SaaS se přenáší různě velká část péče o firemní infrastrukturu na třetí stranu. Jaká varianta „as a Service” je pro vás ideální?

# data[].attributes.body
Žebříček nejlepších cloudových úložišť. Autor porovnává služby podle škálovatelnosti, bezpečnosti a cen. Jsou podrobně rozepsány způsoby šifrování.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Vybrat si nejlepší cloudová úložiště je složité hned z několika důvodů. Jednak nabídek na webu je opravdu hodně, jednak také platí, že každý z nás očekává od cloudu něco jiného: velikost disku, úroveň zabezpečení, v neposlední řadě také příjemnou cenu. Následující článek přináší TOP 5 cloudových úložišť v roce 2023.
CLOUDOVÁ ÚLOŽIŠTĚ 2023

TIP

Kdo nabízí nejvíce prostoru zdarma?

Atributy hodnocení

Stále platí, že důležitou roli při výběru hraje velikost úložného prostoru, ale uživatelé jsou stále náročnější. Vedle místa na serveru se ptají také na šifrování, možnosti práce se staršími soubory, zálohování, synchronizace s PC, či případné možnosti, jak zdarma daný prostor rozšířit. Takže?

Předně je třeba si říci, podle čeho cloudové úložiště vybrat. Dávno neplatí, že je třeba se rozhodovat jen podle velikosti disku zdarma nebo podle ceny, důležité jsou také další faktory.

Nápověda

Bandwidth Management
Řízení datového toku uvnitř sítě (např. když máte doma například tři počítače v síti připojené k internetu a jedna PC stanice se věnuje online hraní, což má na svědomí výraznou spotřebu datového toku, v důsledku toho omezuje zbylé dvě stanice).

Block-Level Sync
Při synchronizaci velkých souborů se aktualizuje pouze ta část (blok), která byla změněna (nemusí se synchronizovat)

Notes App
Aplikace pro tvorbu poznámek určená pro zařízení Apple.

Upload Links
Unikátní odkaz, při kterém má příjemce možnost vkládat soubory do sdílené složky.

WebDAV
Množina rozšíření HTTP protokolu, který poskytuje možnost kooperace a vzdálené správy souborů uložených na webovém serveru.

Zero-Knowledge Encryption
Poskytovatelé služeb nevědí nic o datech uložených na jejich serverech (šifrování dat i na straně serveru).

Zdroje

https://www.tomsguide.com/buying-guide/best-cloud-storage
https://www.softwaretestinghelp.com/cloud-storage-providers/
https://www.techradar.com/news/the-best-cloud-storage
https://www.zdnet.com/article/best-cloud-storage-services/

# data[].attributes.attachment_link.title
TOP 5: Nejlepší cloudová úložiště 2023 - Markomu.cz

# data[].attributes.attachment_link.description
Jaká jsou nejlepší cloudová úložiště? Rozhoduje velikost disku, úroveň zabezpečení, v neposlední řadě také příjemná cena.

# data[].attributes.body
Ve videu autor ukazuje jak používat filtry v excelu. Ta témata je velmi důležitá z důvodu toho, že vyhledávání informace bývá dost komplikovaným. Video ma výsokou kvalitu a je pochopitelné.

# data[].attributes.body
Článek o základech formátování tabulek v excelu. Text je pochopitelný a by mohl hodit začátečníkům. Je uvedeno mnoho obrázků pro lepší pochopení.

# data[].attributes.attachment_link.title
Lekce 6 - Formátování tabulek v aplikaci Excel

# data[].attributes.attachment_link.description
V této lekci Excelu pro začátečníky si ukážeme zalamování textu v buňce, sloučení a rozdělení buněk, styly buněk, podmíněné formátování a jeho pravidla.

# data[].attributes.body
Blog o zajímavostech a tipech v excelu. Autor blogu dennodenně se dělí tipami kteří mu pomáhají zvládat práci v excelu. Občas si ve svým blogu děla legraci ohledně použití excelu.

# data[].attributes.attachment_link.title
Excel Tipy (@exceltipy) • Instagram photos and videos

# data[].attributes.attachment_link.description
135 Followers, 8 Following, 18 Posts - See Instagram photos and videos from Excel Tipy (@exceltipy)

# data[].attributes.body
Článek o historii aktualizaci excelu. Autor ukazuje veškerý předchozí verze a přidává k tomu malé ponámky o změnach. Žádné vyprávění tady není.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Videokurzy Excel

Ve spolupráci se SEDUO jsem vytvořil několik videokurzů:

Jak se vyvíjel Microsoft Excel. Od prvních verzí auž po tu dnešní 2013.

Do verze Excel 97

Jak probíhalo číslování verzí:

Multiplan - předchůdce Excelu z kterého vznikl

Excel 2.0 - z roku 1987 - první produkt pod názvem Excel (nezačínal od 1.0)

Excel 3 - Windows 3.1

Excel 4

Excel 5 - tuto verzi jsem měl na prvním PC spolu s C602

následně Excel 97 ale o tom již samostatné kapitoly

Před Microsoftem tabulkový kalkulátor není vynález Microsoftu, ale jiné firmy, která vytvořila VisiCalc (byl pro PC Apple), pak SuperCalc pro IBM, Lutus 1- 2-3, QuatroPro, C602 a mnoho dalších.

Excel 97

Toto je první verze Excelu, kterou jsem začal využívat. Měla již k dispozici VBA a vytvořil jsem v ní své první makra a VBA kódy.

Poznámka: Vím o firmách ve kterých ještě v této verzi 97 stále pracují...

Poznámka 2: Pro MAC Excel 98.

Excel 2003

Poznámka: Pro MAC Excel 2004.

Excel 2007

V této verzi se objevuje Ribbon - pás karet, který znamenal revoluci ve tváři Excelu (a nejen Excelu, na pás karet přešel téměř cely MS office). Tato změna vyvolala velké nadšení i velké odmítnutí. Já osobně jsem na straně příznivců.

Poznámka: Pro MAC Excel 2008.

Excel 2010

Poslední oficiálně uvolněný balík MS Office obsahuje verzi Excel 2010.

Poznámka: Pro MAC Excel 2011.

Excel 2013

Zatím k dispozici jako Preview verze, ale již je vidět, že pás karet zůstává, stejně tak VBA (o kterém se spekulovalo, že bude nahrazen něčím novým, tak třeba ve verzi Excel 2016 bude velký třesk). V Excelu 2013 je vidět stále silnější orientace na připojení k internetu a používání cloudovských řešení.

Je vidět, že Microsoft sazí spíše na webové řešení této služby než na Office (desktopové). Má k dispozici každoměsíční příspěvek na provoz ne jen jednorázový nákup, kdy firmy dokáží i přes 15 let zůstat na jednom produktu a neupgradovat ...

Poznámka: Po prvních testech vypadá tato verze velice zajímavě. I když práce v Preview verzi je práce v Preview verzi.

Poznámka 2: Pro MAC Excel 2014 (možná).

Excel 2016

Zatím nejnvější verze, je vidět, že se Microsoft čím dál více orientuje na cloud, spolupráci a dotykové displeje. Tablety, telefóny.

Excel **

Co a jak bude dále se můžete nechat překvapit. Už teď je vidět silná orientace na cloudovská řešení.
Článek byl aktualizován: 19.09.2020 11:07
Odměna

Ušetřil vám tento web čas, peníze? Pomohl vyřešit problém? Jste ochotni poskytnout symbolickou odměnu na další rozvoj? Vybrte si formu odměny, která vám vyhovuje.

Pavel Lasák - autor webu

Microsoft Office (Word, Excel, Google tabulky, PowerPoint) se věnuji od roku 2000 (od 2004 na této doméně) - V roce 2017 jsem od Microsoft získal prestižní ocenění MVP (zatím jsem jediný z ČR v kategorií Excel). Své vědomosti a zkušenosti dávám k dispozici i on-line ve videích pro SEDUO. Ve firmách školím a konzultuji, učím na MUNI. Tento web již tvořím přes 15 let. Zdarma je zde přes 1.000 návodu, tipů a triků, včetně přes 250 různých šablon, sešitů.

Můžete být prvními co zanechají smysluplný komentář.

Please enable JavaScript to view the comments powered by Disqus.

Sdílejte

Nové články

# data[].attributes.attachment_link.description
MS Office - stránky o produktech firmy Microsoft (Excel, Word, PowerPoint, Outlook, OneNote, Access, Project). Včetně využití VBA.

# data[].attributes.body
Tento článek je o zajímavých jaktech o excelu. Někteří zajímavostí jsou opravdu neuvěřitelný. Většinou je to technická informace.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Let's face it: lots of people think that using Excel is about as exciting as watching paint dry, treating it as a necessary evil. However, Excel keeps many fascinating secrets that can astound you regardless of your actual skillset.

This article won't give you any tips on how to utilize Excel add-ins charts or apply formulas. Instead, we will try to "humanize" this spreadsheet software by providing you with 14 eye-opening facts that will definitely pop into your head the next time you open a new workbook.

Without further ado, let's dive right in!

Interesting Excel Facts - Editor's Picks

1. Excel was originally released on Mac

2. Excel was originally codenamed "Odyssey"

3. Excel was the first application to use a toolbar

4. There are more than 450 built-in functions available

5. Excel supports 16 million colors

6. You can't name your worksheet as "History"

7. You can undo up to 100 actions

8. The maximum zoom level is 400%

9. One worksheet can contain up to 65,530 hyperlinks

10. A filter drop-down list can contain only up to 10,000 items

11. You can select up to 2,147,483,648 noncontiguous cells simultaneously

12. Every worksheet is made of 1,048,576 rows by 16,384 columns, which translates into 17,179,869,184 cells

13. One chart can contain up to 255 data series

Infographic: Excel Facts & Statistics

Interesting Excel Facts - Editor's Picks

Excel was the first application to use a toolbar

The maximum length of an Excel formula is 8,192 characters

Any cell can contain only up to 32,767 characters

Up to 4,000,000,000 (yes, billion) formulas can depend on a single cell.

The largest amount of time that can be entered is 9999:59:59

These were our cherry-picked stats, so let's get down to the nitty-gritty.

Have you ever heard of a spreadsheet program called VisiCalc? By the way, Steve Jobs once admitted that it was "what propelled the Apple II to the success it achieved."

It was so popular that people were ready to buy Apple II for $2,000 just to run VisiCalc - by the way, the day VisiCalc was launched (October 17) is considered Spreadsheet Day.

Unfortunately, the first doesn't always meet the most successful. Very soon VisiCalc had to surrender under the pressure of its competitors, including Microsoft with their first spreadsheet program Multiplan.

The main competitor of Multiplan was the program called Lotus 1-2-3, the first "killer application" of the IBM PC.

To outsell it, Microsoft decided to bank on the user-friendly interface and the possibility to change spreadsheet design.

Thus, the first version of Excel for the Macintosh was released on September 30, 1985, and this day marked the gradual decline of Lotus 1-2-3. Ironically, IBM stopped supporting Lotus 1-2-3 exactly on September 30, 2014.

Codenames are used internally to refer to software products that are in the development phase and lack an official name.

In the case of Excel, its original codename was "Odyssey."

Few people know that such a simple and seamless feature that can be found virtually in every software product today was pioneered by Excel 3.0, the first application to ever use a toolbar.

For example, do you know what the Arabic number is MMMCMXCIX? You're truly amazing if you do! However, don't lose your spirit if you cannot give a straight answer - Excel offers a simple and elegant solution.

This function is called ARABIC, and, as you may have guessed, it converts Roman numerals to Arabic ones.

Let's see the right answer.

3999! By the way, that's the biggest number that can be represented in the standard Roman notation.

Now you know of one more interesting Excel function but keep in mind there hundreds of more available to you!

Starting with Excel 2007, your creativity is not limited to the standard 56 colors as it was before. Now you're free to make full use of the 24-bit color spectrum and express yourself with the help of 16 million colors! Sure, you won't become the first person to use Excel instead of the graphic art software, but you can just give it a try and probably create your own digital masterpiece.

The process of creating an Excel artwork by Tatsuo Horiuchi
In every single workbook, Excel creates a helper worksheet named "History" in order to track changes between shared workbooks.

However, regardless of whether you actually share your workbook or not, it's impossible to create a worksheet named "History" since it's a reserved name. If you try to do that, the following error alert will pop up.

As you get older, you realize that a lot of things in our life are irreversible. Although you cannot press Ctrl+Z when you have done something wrong in real life, you can do it up to 100 times in Excel. That's a lot of second chances, isn't it?

It's a known fact that there's a direct link between the size of the monitor and the performance of employees. Fortunately, there's no need to change your monitor if you don't want to squint while working in Excel.

Instead, give a tremendous boost to your productivity by zooming in on your Excel data up to an impressive 400%.

Why would you ever need so many hyperlinks? Whatever malicious goals you pursue, remember that their number is limited to 65,530. The only thing you can do is to accept it.

This limitation is a real pain in the neck for those who don't squander their time on trifles. However, this is nothing to sniff at, especially if you bear in mind that the limit was only 1,000 numbers up until the 2007 version. Luckily, it applies only to the filtering drop-down list, not to the filtering itself.

Challenge Excel by selecting 2,147,483,648 noncontiguous cells at the same time - and see what happens. If you select one cell per second, it will take you approximately 68 years of tedious work. No matter if you reach your ambitious goal or give up halfway through, now you're aware of your infinite possibilities.

Without a doubt, it's physically impossible to fill all these cells. Assuming you've done it and decided to print the whole worksheet on 8½ × 11-inch paper without margins, you will need:

272,747,569 sheets of paper;

545,495 reams of paper;

$4,091,213.54 ($7.50 per ream).

For this price, you could buy your own Boeing 777-300 ($375.5 million) and still have some money to spare.

Nobody likes to be bombarded with data, so it's reasonable to keep your charts simple. Even if you're obsessed with the massive ones, Excel won't let you add more than 255 data series in one chart.

At the same time, the amount of data in a series doesn't matter at all.

While Excel alternatives are plentiful, there's a special place in our life for this spreadsheet program that pioneered so many things that are considered normal today.

Infographic: Excel Facts & Statistics

# data[].attributes.attachment_link.title
13 Eye-Opening Facts & Statistics About Excel That Will Blow You Away [with Infographic] - Spreadsheet Daddy

# data[].attributes.attachment_link.description
This article won't give you any tips on how to master all types of Excel charts or apply overcomplicated formulas. Instead, we will try to "humanize" Excel by providing you with 14 flabbergasting facts that will definitely pop into your head next time you open a new workbook.

# data[].attributes.body
V daném videu(je v angličtině) autor vytváí blogový příspěvek přes MS Work. Ukazuje ten proces a podrobně to vysvětluje.

# data[].attributes.attachment_link.title
TUTORIAL: How to Write Blog Posts from Microsoft Word 2016

# data[].attributes.body
Tento článek může pomoct tím kdo nechce používat kalsický textový editory. Autor ukazuje nejlepší nástroje pro tvůrčí psaní. Nejzajímavějším mi přišli minimalistické editory, které umožňují psaní textu bez rozptylujících barevných menu a různých tlačitek.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Pokud se podíváme na to, v čem studenti, ale i učitelé připravují své texty, můžeme říci, že s vysokou pravděpodobností budou zcela dominovat textové procesory, tedy aplikace jako je Word, Google dokumenty nebo LibreOffice Writter, případně Page. Všechny tyto aplikace mají společné to, že umožňují rychlou tvorbu textu, jeho základní formátování a zpracování. Lze v nich tedy připravit textové dokumenty od prvního napsaného písmenka až po výstup z tiskárny.

Ve skutečnosti je ale právě tato činnost možná složitější, než by se na první pohled mohlo zdát, protože proti textovým procesorům, které jsou ve školní výuce dominantní (a dodejme, že dle našeho soudu oprávněně), lze mít několik poměrně silných námitek:

Kvalita tiskového výstupu je špatná, lze v nich možná připravit dopis nebo referát do školy, ale pro tvorbu knihy, plakátu nebo náročnějšího textu se nehodí, protože nedisponují dostatečnými funkcemi pro sazbu.

Výsledný dokument je „zaplevelen" velkým množstvím prvků, které do něj vůbec nepatří - export nekorektních stylů, zapomenuté prázdné řádky atp. Uživatel vytváří dokument nikoliv tak, aby byl co nejkvalitnější, ale s ohledem na to, aby vypadal přijatelně.

Pro tvůrčí psaní jde o robustní nástroje, které rozptylují pozornost a současně nenabízejí skutečně adekvátní tvůrčí prostředí. Označení kancelářský balík je zde více než příhodné. Místo soustředění se na text autoři sledují mnoho ikonek a menu, které nepotřebují.

Dochází ke spojení obsahu a formy dokumentu, což jsou ale často dvě odlišné skutečnosti. Student se učí současně psát, ale i text formátovat, musí myslet na to, jak bude vypadat která odrážka nebo podnadpis, ale současně usilovat o kvalitu obsahu. Toto spojení nemusí být vždy zcela ideální.

V tomto článku se proto zaměříme na některé nástroje, které umožňují z této kritiky vystoupit. Nebudeme přitom tvrdit, že textové procesory jsou špatné nebo nevhodné, naopak - domníváme se, že mají své pevné místo ve výuce, ale chceme nabídnout ještě jiné možnosti a pohledy na to, jak studentské textové výstupy formátovat, jak jim dávat určitou tvář, podporovat kreativitu a alternativní přístupy.

Proti sobě totiž na první pohled stojí dva přístupy. Odůvodněný digitální minimalismus, který hlásá málo nástrojů použitelných pro mnoho činností, a na druhé straně kritika toho, že pro „otvírání konzervy volíme kladivo" (tedy pracujeme s neadekvátním nástrojem) nebo že prostřednictvím techniky unifikujeme myšlenkové prostředí studentů.

Minimalistické textové editory

Jedna z výše popsaných námitek se dotýkala toho, že při tvůrčím psaní chceme, aby studenti sledovali skutečně jen vlastní tok textu, nikoliv barevná menu a tlačítka všude kolem. To ostatně zapadá i do narativu minimalismu, který se stále více objevuje i v oblasti práci s informacemi nebo s technologiemi obecně - potřebujeme najít cesty, jak snížit vizuální smog, odfiltrovat složitá prostředí a soustředit se skutečně jen na vlastní psaní.

Z tohoto důvodu vznikla samostatná skupinu nástrojů, kterým se říká minimalistické textové editory. Ty se snaží právě takový minimalismus zajistit. Formátování je v nich redukováno na to nejnutnější (nadpis, tučné a proložené písmo, ...). K dispozici jsou naopak často nástroje, které v běžném textovém procesoru nenajdeme, jako je nastavení obrázku na pozadí, hudba nebo zvuk psacího stroje. Domníváme se, že jde o funkce velice okrajové, ale možná mohou některým studentům pomoci s psaním.

ZenPen. Autor díla: Michal Černý

Všechny nástroje se snaží být nerušivé, takže akcentují práci s klávesovými zkratkami. Proto může být někdy nepříjemné přecházet mezi různými aplikacemi. Většinou se proto doporučuje vybrat jeden nástroj a u toho zůstat, pokud vám vyhovuje.

Q10 - bezplatný textový editor, který umožňuje nastavit si požadovaný počet slov, která potřebujete napsat, zvuky na pozadí nebo automatické ukládání. Nevýhodou je, že nepodporuje češtinu (takže třeba neopraví překlepy a nemá dobré uvozovky) a že se export soubory ukládají jen jako txt, což může někdy vytvářet problémy s kódováním.

Typora - tento nástroj řeší ještě jednu výše uvedenou námitku, totiž spojení formy a obsahu. Text je zde buď neformátovaný, nebo můžete použít markdown pro jeho zpracování, což otevírá možnosti pro práci s tabulkami, odkazy a dalšími prvky, ale v podstatě v nerušivém prostředí. Typora má speciální mód pro soustředěné psaní, hezky udělaný počítač slov i pokročilé nástroje pro import a export souborů nebo jejich správu.

FocusWriter - je open source nástroj, který umožňuje práci s denními cíli v psaní, statistiku tvůrčího výkonu nebo práci s alarmy a upozorněními. Výraznou funkcionalitou je obrázek na pozadí při psaní textu. Funguje také jako portable aplikace, takže není třeba ji instalovat, a student ji může mít například na flash disku.

ZenWriter - online aplikace fungující přímo z okna prohlížeče. Bezplatně je k dispozici na 60 dní, což pro spoustu školních případů stačí. Nabízí velice pěkně udělaný design, všechny dostupné funkce pro tvůrčí psaní i základní statistiky. Když člověk píše, vidí jen jeden řádek textu, takže by se měl snadno soustředit pouze na své vlastní textové sdělení.

Nuclino - aplikace pro tvůrčí psaní je zajímavá tím že podporuje wiki koncept, takže v ní lze tvořit jednotlivé dokumenty, které jsou vzájemně provázané a integrované. Má dobré vyhledávání, jednoduchý editor a podporuje markdown, možnost vkládat obrázky či videa nebo odkazy. Dokáže vizualizovat vztahy mezi jednotlivými dokumenty. Bezplatně lze tvořit jen 50 dokumentů.

ZenPen - online aplikace podobná ZenWriter, ale bezplatná. Nabízí minimalistický textový editor se základním nastavením pro psaní přímo v okně prohlížeče. Výsledek je možné uložit jako čistý text, html nebo markdown soubor. Aplikace nabízí minimum funkcí a maximální jednoduchost.

Ve výčtu podobných aplikací bychom mohli pokračovat dále, ale pravděpodobně si je dokáže čtenář sám dohledat. Jde o nástroje zajímavé pro tvůrčí psaní, nebo dobré osvojení si markdownu. Určitě doporučujeme vyzkoušet je například při psaní příběhů nebo zamyšlení v češtině nebo v cizím jazyce. Na druhou stranu pro akademické účely se tyto nástroje hodí podstatně méně.

Editory zaměřené na tvorbu příběhů

Jinou kategorií nástrojů jsou aplikace, které jsou specificky určené pro psaní příběhů či novel. Podporují nelineární výstavbu textu, práci s postavami, modelování dialogů a mnoho dalšího. Také ony mají často nějaký minimalistický textový editor, ke kterému je vytvořená celá obsahová infrastruktura. I přesto, že tyto aplikace nejsou v českém prostředí téměř používané, mohou být velice zajímavé přinejmenším ze dvou důvodů. Ukazují, že každý styl práce s textem vyžaduje jiné nástroje, že neexistují univerzální řešení. A také, že proces tvůrčího psaní je nelineární a s textem aktivně pracuje. Což opět běžné kancelářské balíky nedokážou brát v potaz.

Příklady některých zajímavých aplikací pro tvůrčí psaní novel, příběhů a další beletrie:

Scrivener je aplikace, která je považovaná za určitý standard v oblasti tvůrčího psaní. Umožňuje poměrně sofistikovaně plánovat celý příběh a převádět ho z roviny zachycených nápadů do souvislého textu. Podporuje spolupráci, import různých souborů, obsahuje minimalistický textový editor, centrální správu stylů, práci se šablonami či práci se statistikami. Aplikace má 30denní demoverzi, což pro menší školní projekt může být dostatečné.

Bibisco je aplikace zdůrazňující, že psaní textu je vlastně architektonická práce. Snaží se v minimalistickém prostředí text rozdělit na menší části, s nimiž pak autor může snáze pracovat. Častý problém u psaní je totiž v představě, že výsledný text musí vzniknout jako celek „naráz". Tato aplikace se snaží naopak sledovat jednotlivé kroky, kousky, prvky. Výhodou je nulová cena.

Quoll Writer je přímým konkurentem Scrivener - je bezplatný, nabízí vizuálně hezčí prostředí, funkce pro podporu tvůrčího psaní, správu charakterů a informací, které se v texu využívají, což podporuje konzistenci příběhu, správu míst či událostí, vlastní integrovaný editor či správu chyb.

yWriter je bezplatný nástroj pro práci s novelami. Podporuje práci se scénami, analyzuje pracovní postup, umožňuje přehazovat kapitoly nebo sledovat příběh z více perspektiv. Nevýhodou je, že vývoj není úplně rychlý, a design produktu tomu bohužel odpovídá.

Všechny tyto nástroje mohou být v hodinách zaměřených na tvorbu textu užívány různě. Domníváme se, že jejich velkou výhodu je, že svými funkcemi a nástroji poměrně jasně pojmenovávají to, co je v procesu tvůrčího spaní novel nebo jiného podobného textu náročné a důležité, a vedou k systematické reflexi toho, jak s takovou tvorbu vlastně naložit. Student, který zde vytvoří jednoduchý příběh, už nikdy nebude román číst tak jako doposud, protože si bude schopen více analyticky všímat scén, konzistence charakterů atp. Jeho pohled na text bude analytičtější.

Zajímavou aktivitou může být nechat studenty do aplikace, jako je Quoll, přepsat informace z jejich oblíbeného románu (vytvořit znalostní bázi osob, scén, zápletek) a nechat je nově konstruovat příběh z těchto elementů. Opět jde o dobré cvičení jak na tvůrčí dovednosti, tak také na analytické myšlení a práci s textem.

Závěrem

Pokud sledujeme populární články o nejlepších nástrojích pro spisovatele ( The Best Novel Writing Software: Tools Every Fiction Writer Should Use, Nine Manuscript Editing Software Programs You Should Consider, The 21 Best Writing Tools of 2021: A Guide for Writers, Book Writing Software (2021): Top 10 Pieces of Software for Writers, ...), tak můžeme sledovat zajímavý společný rys. Předně velká část autorů těchto textů vůbec nezavrhuje klasický textový procesor nebo papír, ale upozorňuje na to, že práce s textem je komplexní a individuální. A za druhé - navzdory všemu technologickému minimalismu - lze říci, že součástí tvůrčího balíčku je většinou větší množství nástrojů, které dokáže autor tvůrčím způsobem integrovat. Rozhodně tedy neplatí teze o abstraktivním nepraktickém netechnickém umělci, ale naopak technologie a jejich dobré využití mohou pomoci se zajímavou tvorbou textu.

Pokud bychom se podívali například na náš seriál o softwaru na práci s textem, mohli bychom pro informačně gramotného středoškoláka sestavit například následující seznam nástrojů, které by ve svém tvůrčím portfoliu měl mít přítomné:

MS Word - na základní kontrolu gramatiky a běžné psaní.

Quoll Writer - na tvorbu příběhů a nelineární psaní.

Typora - na vlastní nerušené tvůrčí psaní.

Zotero - správa citací a odborných zdrojů.

Grammarly - kontrola pravopisu a stylistiky v angličtině.

Google překladač - práce s překlady.

Voyant Tools - na analýzu textů.

Asi nemůžeme očekávat, že bude pracovat se všemi současně, ale jejich dobrá znalost mu umožní řešit určité kroky při práci s textem efektivněji a zajímavěji než měně nástroji a znalostmi vybaveným spolužákům.

# data[].attributes.attachment_link.title
Odborný článek: Zajímavé nástroje na práci s textem - aplikace pro tvůrčí psaní

# data[].attributes.attachment_link.description
Článek představuje některé zajímavé nástroje pro podporu tvůrčího psaní. Snaží se ukázat, že například ve výuce jazyků nebo v informatice není nutné se vázat jen na běžné textové procesory, ale lze využívat podstatně širší spektrum nástrojů - editory zaměřené na tvorbu příběhu, minimalistické editory a další aplikace.

# data[].attributes.body
V tomto videu autor podrobně vypraví o základních nástrojích ve Wordu. Ukazuje to na praxi a děla to postupně. Video sice je v angličtině, ale může být velmi užtečným pro nováčky.

# data[].attributes.attachment_link.title
Introduction to Microsoft Word 2016 - Getting Started Tutorial for Beginners

# data[].attributes.body
V daném článku naleznete tipy v Google dokumentech. Autor popsal 21 tzv. "supertip" pomoci ketým si usnadněte použití Google Docs a objvíte nový funkce. Rozhodně to může pomoct studentům při vytváření článků, blogů atd.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Většina uživatelů již bezesporu slyšela o online kanceláři od firmy Google nazvané Google Docs. Pokud jste však v ní již delší dobu nepracovali, pak vězte, že je nyní ten správný čas se na ni zase jednou podívat. Kancelářský balík Google Docs pracuje online přímo v prostředí internetového prohlížeče. Jeho neustálý vývoj je sice velmi pozvolný, ale trvalý, a tak se pomalu ale jistě proměňuje na vysoce propracovanou a efektivní sadu zdarma dostupných aplikací.

Od roku 2006, kdy firma Google koupila textový editor Writely, již sada Google Docs urazila pěkný kus cesty. Na rozdíl od klasických softwarových balíčků, jako je kupříkladu Microsoft Office, který prochází velmi razantními proměnami pravidelně vždy po několika letech, probíhá vývoj online kancelářského balíku Google Docs prakticky nepřetržitě. Google přináší do Google Docs nové funkce víceméně tak, že je neustále nabaluje na starší verze. Doplňky pak pochází jak z laboratoře Google (tzv. Google Labs), tak z tržiště aplikací Googlu (Google Apps Marketplace - to pro ty, kteří používají ve firemním prostředí verzi Google Apps for Business).

My jsme se podrobně podívali doslova „pod kapotu" Google Docs a v tomto článku jsme pro vás připravili 21 tipů, jež vám odhalí méně známé funkce v textovém editoru, tabulkovém procesoru a programu pro práci s prezentacemi. Nesmíme samozřejmě zapomenout ani na tipy pro Gmail. Náš záběr bude vskutku široký, jelikož bude sahat od úpravy fotografií přímo v textovém dokumentu, až po práci s více měnami v tabulkovém procesoru. Zároveň se s vámi podělíme o naprosto skvělé možnosti použití vylepšeného organizátoru dokumentů na domovské stránce a také, jak třeba maximalizovat místo pro pracovní prostor dokumentu.

Ještě než začnete pracovat s Google Docs, vězte, že tento online kancelářský balík nejlépe pracuje s internetovým prohlížečem Chrome od stejné firmy, popřípadě s Firefoxem od Mozilly. V Internet Exploreru od Microsoftu jsou jeho funkce podle všeho mírně omezené.

1. Společné prohledávání dokumentů a Gmailu

Jak by to bylo skvělé, kdybyste mohli prohledávat jak Gmail, tak váš seznam dokumentů vytvořených v Google Docs současně? Naštěstí v Google Labs přišli na způsob, jak to provést. Chcete-li se tedy z Gmailu dostat do Gmail Labs, pak v pravé horní části obrazovky klepněte na odkaz Možnosti a poté na odkaz Nastavení služby Mail. Na internetové stránce, jež se zobrazí, pak klepněte na odkaz Laboratoř.

Nyní se posunujte dolů tak dlouho, dokud nenarazíte na záznam Vyhledávání ve službě Apps. Poté vyberte přepínač Aktivovat a následně stiskněte tlačítko Uložit změny, které se nachází v horní nebo spodní části internetové stránky. Od této chvíle se bude pro každý dotaz pro vyhledávání zadaný v Gmailu provádět i vyhledávání ve vašich dokumentech. Výsledky vyhledávání v dokumentech se pak zobrazí pod výsledky vyhledávání z Gmailu.

2. Práce s více měnami u tabulky v tabulkovém procesoru

Výchozí formát měny pro tabulku v tabulkovém procesoru se nastavuje klepnutím do nabídky File/Spreadsheet Settings. Zde v rozevíracím seznamu Locale vyberte příslušnou zemi (například United States, pokud chcete jako měnu používat americký dolar). Nezávisle na nastavení v rozevíracím seznamu Locale můžete označit jednotlivé buňky či oblasti, v nichž následně můžete používat odlišnou měnu. Stačí jen tyto buňky označit a klepnout na panelu nástrojů na tlačítko More Formats. Poté se posunujte v nabídce More Currencies tak dlouho, dokud příslušnou měnu nenaleznete.

3. Kreslení přímo v prezentacích

Pokud při vytváření prezentace potřebujete něco nakreslit, není nutné kvůli tomu vytvářet nákres v nějaké speciální aplikaci. Namísto toho zkuste klepnout do nabídky Insert na položku Drawing. Zobrazí se plovoucí okno s uživatelským rozhraním pro kreslení. Jakmile dokreslíte, klepněte na položku Save a poté na položku Close, čímž vložíte kresbu přímo do prezentace, kde následně můžete nastavit její umístění a velikost.

Na další tipy pro Google Docs se můžete těšit příští týden.
Úvodní foto: © utemov - Fotolia.com

# data[].attributes.attachment_link.title
Google Docs: 21 tajných supertipů - 1. díl - PCWorld.cz

# data[].attributes.attachment_link.description
Nahlédněte „pod kapotu" Google Docs na 21 tipů, jež vám odhalí méně známé funkce v textovém editoru, tabulkovém procesoru a programu pro práci s...

# data[].attributes.body
V tomto článku autor vypraví nám o tom, jak se vytvářejí hezký dokumenty. Používá při tom nejrozšířenější textový editor MS Word a přesně ukazuje jaký nástroje je třeba použit aby ten text byl reprezentativní. Je to velmi důležitá a užitečná informace pro tý, kdo pracuje z odborným textem.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Jak vytvořit pěkný dokument?

Formální úprava dokumentů s problematikou jazyka souvisí jen volně, je však jistě neméně důležitá jako pravopis. Určitou oporu má ve státní normě, která přesně stanoví, jak má která písemnost vypadat. V dnešní době, v níž čelíme záplavě informací, je asi nejdůležitější, aby text byl přehledný, dobře čitelný, aby se v něm čtenář snadno orientoval, aby vyhovoval typografickým normám a navíc se při dalším zpracovávání choval dostatečně stabilně. Toho lze poměrně snadno dosáhnout, budete-li ve svých textech dodržovat několik jednoduchých pravidel, která představuje tento článek.

Je samozřejmě nutné vědět i to, jak patřičného výsledku co nejsnadněji dosáhnout. Proto stojí za to, seznámit se s některými možnostmi textového editoru. Budeme se věnovat nejrozšířenějšímu z nich, programu MS Word.

K jejich zobrazení/skrytí slouží tlačítko Zobrazit vše označené symbolem ¶, které najdete na kartě Domů v sekci Odstavec. Po stisku uvidíte všechny znaky v dokumentu, nejen ty běžné, ale i řídicí. Snadno zjistíte, kde máte omylem více mezer, kde je text posunutý pomocí mezer, a nikoli zarovnáním, kde končí odstavce apod. Po opětovném stisku tlačítka budou symboly opět skryty.

Na následujícím obrázku je vidět, že běžné mezery jsou zobrazeny jako tečky, nedělitelné (pevné) mezery jako kolečka, měkký konec řádku (vložený klávesami Shift+Enter) jako zalomená šipka vlevo a znak konce odstavce (vložený klávesou Enter) jako znak ¶.

1. Zobrazení skrytých znaků

Při psaní textů Vám pomohou pravítka, vodorovná i kolmá. Pokud náhodou nejsou zobrazena, zapnete je příkazem Zobrazení - Pravítko. Vidíte na nich okraje odstavců a případně i nastavené tabulátory.

Vyzkoušejte krok zpět (a dva kroky vpřed :)
Ať napíšete, zformátujete nebo smažete ve Wordu cokoliv, vždycky to lze vzít zpět. Např. omylem smazaný řádek nemusíte znovu psát, ale stačí se jednoduše vrátit o krok (nebo více kroků) zpět. K tomu slouží dvě zakulacené šipky vlevo nahoře nebo stisk Ctrl+Z.

2. Šipky pro akce Krok zpět a opakovat (krok vpřed)

Vylaďte si písmo
Pište klasickým fontem. Volba vhodného fontu (typu písma) je klíčem k dobré čitelnosti dokumentu. Nejčastěji se používají fonty běžně dostupné, jako je např. Times New Roman, Arial, Verdana, Calibri, ideálně jednotně v celém dokumentu. Méně obvyklý font nemusí obsahovat všechny české znaky.

Zvolte dostatečnou velikost písma. Obvykle se doporučuje velikost 12, popřípadě 11 nebo 10. Pokud text obsahuje poznámky pod čarou, mohou být psány ještě menší velikostí. Větší písmo naopak můžete použít pro formátování nadpisů.

Zvýrazňujte pomocí řezu písma, tj. užitím kurzivy, tučného písma nebo podtržení (písmena B, I, U na kartě Domů). Tučné písmo slouží ke zvýrazňování částí textů nejčastěji. Kurziva se užívá zejména pro označení odborných termínů nebo pro citace. Podtržení je nejméně časté, pokud je použijete, pak raději pouze v rámci jednoho řádku. Standardně se podtržením označuje aktivní hypertextový odkaz jako např. www.nechybujte.cz. Velká písmena nebo kapitálky lze použít v nadpisech, uvnitř textů však snižují čitelnost, lze je proto občas použít pro zvýraznění některých slov, ale nikoli celých vět.

Formátovat písmo můžete ve Wordu přímo pomocí skupiny Písmo na kartě Domů, všimněte si i aktivní šipky vpravo dole, pomocí které zobrazíte dialog Písmo. Podobně se k němu dostanete po stisku pravého tlačítka myši.

4. Kontextové menu - Písmo

5. Dialog Písmo

Uvedená doporučení se samozřejmě týkají spíše oficiálních dokumentů. Při návrhu těch odlehčenějších, jako je pozvánka na karneval či diplom za umístění v soutěži, můžete směle popustit uzdu své fantazii.

Dodržujte základní typografická pravidla
Nenechávejte na konci řádku jednopísmenné předložky v, s, k, z, u, o, případně ani spojky i, a. Jak toho docílit? Word umí automaticky nahrazovat mezery po jednopísmenných předložkách pevnými mezerami. V těchto místech se pak řádek nikdy nezalomí. Funkci nabízejí automatické opravy, dialog zobrazíte pomocí Soubor - Možnosti - Kontrola pravopisu a mluvnice - Možnosti automatických oprav, karta Automatické úpravy formátu při psaní. Pevnou mezeru můžete vždy vložit také ručně stiskem Ctrl+Shift+mezerník.

Nepište mezeru před interpunkčními znaménky (, . ; : ! ? atd.), ale naopak za nimi. Toto Word automaticky neohlídá, ale gramatická kontrola některá sporná místa odhalí a podtrhne je zelenou vlnovkou. Pokud bude chyb hodně, můžete je efektivně opravit pomocí dialogu Nahradit, který najdete na kartě Domů nebo jej zobrazíte stiskem Ctrl+H. Do řádku Najít napíšete mezera čárka ( ,) do Nahradit čárka (,) a stisknete tlačítko Nahradit vše. Podobně pro tečku, dvojtečku, otazník apod.

Zarovnávejte text s elegancí
Běžný text v odstavci se zarovnává vlevo nebo do bloku (na levý i pravý okraj). Za estetičtější je často považována bloková úprava textu, její nevýhodou však je, že vede k nestejně dlouhým mezislovním mezerám na jednotlivých řádcích. Pokud jsou tyto mezery již tak široké, že působí rušivě, je třeba text upravit, např. změnou slovosledu nebo ubráním slov. Další možností je povolit dělení slov, které se provádí automaticky, nebo vkládáním speciálního znaku pro volitelné rozdělení. To se může hodit také při tvorbě užšího sazebního sloupce. Zarovnání na střed se hodí pro nadpisy nebo popisky.

Ikonky pro zarovnání najdete v sekci Odstavec přímo na kartě Domů nebo pomocí pravého tlačítka myši v dialogu Odstavec. Dělení slov povolíte nebo zakážete na kartě Rozložení stránky, sekce Vzhled stránky.

Řádkujte jednoduše
Používejte jednoduché nebo mírně zvětšené řádkování, vždy totožné v rámci všech odstavců stejného typu. Horní hranicí je nastavení na 1,5 řádku. Řádkování změníte pomocí ikony s šipkami v sekci Odstavec nebo přímo pomocí dialogu Odstavec. Zde nastavíte i kolmé mezery před odstavcem a za ním (Mezery Před a Za) nebo odsazení prvního řádku (Speciální).

11. Ikona pro nastavení řádkování
ve skupině pro formát odstavce

12. Dialog Odstavec, nastavení řádkování

V každém dokumentu musí být na první pohled zřejmé, kde začínají a končí jednotlivé odstavce. Používají se dva základní způsoby, které je ale lepší navzájem nekombinovat. Oba snadno nastavíte ve formátu odstavce:

a) kolmá mezera mezi odstavci, obvykle ve výšce jednoho řádku. Určitý prázdný prostor, který odstavce opticky oddělí;
b) odsazení prvního řádku tabulátorem, lépe nastavením ve vlastnostech odstavce. Velikost odsazení nemá být příliš velká, nejvýše trojnásobek velikosti písma. Řádek hned za nadpisem se obvykle neodsazuje.

Následující ukázka znázorňuje oba způsoby členění odstavců. Texty jsou náhodně vygenerované pomocí nástroje na stránce http://cs.blabot.net/

13. Možnosti členění odstavců: mezery mezi odstavci a odsazení 1. řádku

Také u nadpisů by mělo být na první pohled jasné, ke kterému odstavci patří. Častou chybou jsou stejné mezery před nadpisem i za ním. Nadpis pak trochu neurčitě plave. Porovnejte sami následující ukázky.

14. Málo přehledně umístěné nadpisy

15: Přehledně umístěné nadpisy

Okraje nejsou okrajová záležitost
Standardní velikost stránky je A4 a většinou s ní vystačíte. Pravý ani levý okraj by neměly být užší než 2 cm, obvykle to bývá 2,5 cm. Pokud píšete text, který bude svázán do vazby, vnitřní okraj nastavte větší, aby byl dostatečný prostor pro hřbet a text na vnitřní straně byl dobře čitelný. Okraje, orientaci i velikost nastavíte na kartě Rozložení stránky.

16. Nastavení okrajů stránky

Ovládněte texty na přelomu stránky
V profesionálně vyhlížejícím dokumentu stránka nikdy nekončí jedním řádkem nového odstavce ani nezačíná posledním řádkem odstavce z předchozí stránky. Jsou to tzv. osamocené řádky. Tomuto lze zabránit pomocí funkce Kontrola osamocených řádků v rámci dialogu Odstavec, karta Tok textu. Můžete také zajistit, aby byl vždy celý text odstavce na stejné stránce, tj. spojit text odstavce zatrhnutím políčka Svázat řádky.

Využívejte možnosti vložit konec stránky
Při potřebě, aby určitý text (např. kapitola) začínal na další straně, postupuje nemalá část pisatelů tak, že před něj umístí kurzor a odsouvá jej opakovaným stiskem klávesy Enter dolů tak dlouho, až „přepadne" na další stranu. Nevýhodou této metody je, že když později dopíšete nebo smažete text kdekoliv nad tímto místem, posunutý text bude umístěn špatně.

Vhodnější je nad text, kterým má začínat další strana, vložit značku pro konec stránky (ve Wordu: Vložení - Stránky - Konec stránky. Na obrázku vidíte, jak se tento skrytý znak zobrazuje.

Bleskové psaní výčtů
Výčty umožňují umístit snadno a přehledně velké množství údajů. Vlastnímu výčtu obvykle předchází uvozovací věta, zakončená zpravidla (ale ne nutně) dvojtečkou. Po ní následují texty, které jsou uvozeny číslicemi, písmeny, pomlčkami nebo nějakými jinými grafickými prvky (šipkami, kolečky apod.). V rámci Wordu je tvoříme pomocí Odrážek a Číslovánína kartě Domů (nebo stiskem pravého tlačítka myši). Možnosti odrážek a číslování přibližují ukázky.

PDF je univerzální formát souborů, přenositelný mezi platformami a mezi aplikacemi. Jeho velkou předností je to, že plně zachovává vzhled dokumentu (písma, uspořádání stránek, obrázků) v různých prohlížečích, může obsahovat i hypertextové odkazy. Tento formát se často se používá pro finální elektronické dokumenty, zejména pro ty určené na webové stránky. PDF dokument snadno vytvoříte exportem přímo z programu MS Word (od verze 2007) příkazy Soubor - Uložit jako - zvolit formát souboru PDF nebo Soubor - Save as Adobe PDF.

PDF se často používá jako formát pro ukládání dokumentů určených pouze pro čtení. Word 2013 už ale umí otevřít dokumenty typu PDF a převést je na text, se kterým lze dále pracovat.

# data[].attributes.attachment_link.title
Odborný článek: Jak vytvořit pěkný dokument?

# data[].attributes.attachment_link.description
Formální úprava dokumentů s otázkou jazyka souvisí jen volně, ale je stejně důležitá jako pravopis. Určitou oporu má ve státní normě, která přesně stanoví, jak má která písemnost vypadat. V dnešní době záplavy informací je asi nejdůležitější, aby text byl přehledný, dobře čitelný, aby se v něm čtenář snadno orientoval, aby vypadal z typografického hlediska dobře, a navíc se při dalším zpracovávání choval dostatečně stabilně.