# data[].attributes.headline
Глибоке розуміння твору

# data[].attributes.subject
Глибоке розуміння твору

# data[].attributes.body
За неписаними, але загальноприйнятими законами звичаєвого права про сім’ю та шлюб, дівчина, яка стала матір’ю до одруження, підлягала осуду й ганьбі. Оскільки жінки, за тодішніми звичаями, зобов’язані були постійно носити якийсь головний убір, виконувався обряд покриття: кілька шановних у селі жінок збиралися і пов’язували («покривали») хусткою голову необачній дівчині. Звідси й глумлива назва — покритка. Злий поговір, неслава, які не щадять і старої матері («Мабуть, сама вчила»), призводять до того, що батьки зважуються на жорстокий вчинок. Вони мусили скоритися громадській думці, усталеному закону співжиття.

У давнину був звичай: залишаючи назавжди свій край, люди брали жменьку рідної землі, яку мали покласти в їхню труну при похованні в чужій стороні. Цього звичаю дотримується і Катерина, бо цілком свідома того, що більше не повернеться додому.

Висловлюючи глибоке співчуття покинутим дівчатам-покриткам, Т. Шевченко підносився до розуміння справжніх соціальних причин, які породжували аморальні явища. Тон його ліричних відступів, як і всієї поеми такий, що й народ, повний суворих традицій, сам починає розуміти невиправдану жорстокість цих традицій, розчулюється, переймається співчуттям і любов’ю до тисяч таких, доля яких подібна до долі Катерини. Наприкінці другого розділу, після змалювання тяжкої сцени прощання Катерини з батьками та рідним селом, коли вона «за сльозами за гіркими і світа не бачить», а потім Утерлася, повернулась, / Пішла… тільки мріє. Подається коротка згадка про смерть батьків Катерини: Та не чули вони вже тих речей — / Ні батько, ні матір. Описавши драматичну сцену вигнання Катерини з села, автор роздумує над тим, чому люди такі нещадні одне до одного (А за віщо?).

Катерину не можна назвати ні морально зіпсованою, ні розбещеною, ні невихованою. Вся її вина в тому, що вона виявилася занадто довірливою. Покохавши, дівчина пішла за покликом серця - "полюбила, як знало серденько". Шевченко високо цінував почуття любові і бачив у ньому необхідну умову людського щастя. Навіть у "Катерині", де любов дівчини стала причиною трагедії, він закликає: "Кохайтеся, чорнобриві!" Біда Катерини в тому, що її обранцем виявилася підлий і жорстокий, морально розбещений панич. Дівчина - чесна і вважає таким свого коханого, вірить йому. Вона не розуміє, як можна дати слово і не дотримати його. У поемі є характерна деталь: Катерина виглядає офіцера у вікно "в новенькій хустиночці". Драматизм становища полягає в тому, що Катря вже покритка, але внутрішній світ її такий ясний, що до неї страшна суть цієї драми ще не дійшла: покинута, вона все ще вважає себе нареченою, очікує повернення милого.

# data[].attributes.attachment_link.title
елементи народознавства.PNG

# data[].attributes.headline
Цікаві факти про Т.Г. Шевченко 

# data[].attributes.subject
Цікаві факти про Т.Г. Шевченко 

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Тараса Шевченка назвали Тарасом, оскільки день його народження майже збігається з іменинами. Великий поет з'явився на світ 9 березня. А 10 березня (у високосний рік 9 березня) християнська церква вшановує Святого Тарасія патріарха Константинопольського, який жив у 8 столітті й зробив багато добрих справ.

Рід Шевченків заснував прапрадід Кобзаря, який був умілим шевцем.

Батько Тараса був чумаком. Також він заробляв на життя, виготовляючи на замовлення вози, борони, плуги та рала. Саме Григорій напророкував, що його син "не буде абияким чоловіком".

Мати поета Катерина Бойко походила з гордого етносу бойків, що живе на схилах українських Карпат. Вона була вільною селянкою, яка взяла шлюб з кріпаком.

Дідусь Тараса Шевченка на ім'я Іван брав участь у Коліївщині - визвольному повстанні українських козаків та селян. Спогади діда про боротьбу з загарбниками пізніше лягли в основу відомої поеми "Гайдамаки".

Тарас Григорович був невисоким чоловіком. Його зріст - 1 метр 64 сантиметри.

Тарас до досягнення 24-річчя був одним із 17000 кріпаків, якими володів багатий поміщик Василь Енгельгардт. Цей пан був племінником Григорія Потьомкіна - фаворита імператриці Катерини Другої.

На викуп майбутнього народного поета й художника з кріпацтва його друзі витратили фантастичну суму - 2500 рублів, що були еквівалентом 45 кілограмів срібла. В перерахунку на сучасні гроші це 40 тисяч доларів. До збору коштів долучилися, зокрема, художник Карл Брюллов, а також члени імператорської родини та тогочасні вельможі.

Під час вільного життя в Петербурзі Тарас Шевченко непогано заробляв, оскільки йому часто замовляли портрети.

Український поет полюбляв одягатися модно й вишукано. У його щоденнику є допис про дорогий гумовий плащ-макінтош, який йому вдалося придбати.

Улюблений напій українського генія - чай із додаванням рому.

15 років - саме стільки часу Тарас Шевченко безвиїзно прожив в Україні. У 14-річному віці він переїхав разом зі своїм паном Енгельгардтом до Вільно (сучасний Вільнюс). Пізніше приїжджав додому лише в гості та задля подорожей.

Тарас Григорович володів українською, російською та польською мовами. Французьку теж пробував вивчити, але йому не вдалося.

Наклад першого "Кобзаря" (1000 примірників) шанувальники розкупили впродовж 2 тижнів. Відтоді цю поетичну збірку перевидали 8 мільйонів разів.

Тарас Григорович власним коштом видав Буквар, призначений для навчання грамоті у безплатних навчальних закладах.

Заведено вважати, що Шевченко прожив дуже мало - 47 років. Але насправді це більше, ніж середня тривалість життя чоловіків всередині 19-го століття.

Тарас Шевченко - світовий рекордсмен за кількістю встановлених йому пам'ятників. Більше скульптур має хіба що Ісус Христос. Всього у світі налічується 1384 монументи Кобзаря. З них 1256 - в Україні. Інші - в США, Китаї, Бразилії та інших закордонних країнах.

Місто, де поет відбував заслання, нині називається Форт-Шевченко. Населений пункт знаходиться в Казахстані. Це центр Тупкараганського району Мангістауської області.

# data[].attributes.attachment_link.title
Цікаві факти про Тараса Шевченка дітям - Anelok

# data[].attributes.attachment_link.description
Тараса Шевченка назвали Тарасом, оскільки день його народження майже збігається з іменинами. Великий поет з'явився на світ 9 березня. А 10 березня (у

# data[].attributes.body
Поговоримо про твір, написаний майже 200 років тому, але який дуже нагадує історії, що трапляються і зараз. «Катерина» - ліро-епічна соціально-побутова поема з елементами романтичної поетики. Прообразом героїні була Оксана Коваленко, перше кохання письменника. У творі Шевченко порушує проблему долі жінок-покриток. Трагедія героїні криється не стільки в її вчинках, скільки в умовах тогочасної суспільної дійсності. А батьки Катерини, у свою чергу, були покірними моральним законам свого часу.

# data[].attributes.attachment_link.title
Шевченко_Т._Г._Катерина._1842

# data[].attributes.headline
Очікувані результати

# data[].attributes.subject
Очікувані результати

# data[].attributes.body
Учні будуть здатні ідентифікувати основних персонажів твору, аналізувати їх характери та мотиви, а також розуміти суспільно-моральний контекст твору.

# data[].attributes.headline
Слово вчителя

# data[].attributes.subject
Слово вчителя

# data[].attributes.body
Тема жіночої долі, материнства вічна. Які асоціації виникають у вас, коли ви чуєте слово мама?  Для Тараса Шевченка жіноча недоля була не просто однією з тем його творчості, а згустком крові, що запікся у його серці. Доля жінки – кріпачки для нього – це насамперед доля його рідної матері, котру передчасно « у могилу нужда і праця положила», це доля його рідних сестер: Катрі, Ярини та Марії, оті «голубки молодії», в яких у наймах коси побіліли. Це, зрештою, його перша трепетна юнача любов – Оксана Коваленко. Отже, жіноча доля для нього не тільки була соціальною, а й особистою трагедією.

# data[].attributes.headline
Теоретичний матеріал

# data[].attributes.subject
Теоретичний матеріал

# data[].attributes.body
Нагадування ключових моментів поеми, аналіз та характеристика персонажів.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Поема "Катерина" Тараса Шевченка - це один з найпопулярніших українських творів, а вислів "Кохайтеся, чорноброві, та не з москалями" знає кожен пересічний українець.

З'ясуймо сьогодні, про що ж йдеться у цій програмовій поемі: спочатку пригадаємо сюжет "Катерини", а потім проаналізуємо основні композиційні елементи та схарактеризуємо персонажів твору. Поїхали!

I

Молода сільська дівчина Катерина закохалася в москаля (офіцера царської армії) й не слухала застережень батьків. Вона ходила до нього в садочок, багато разів ночувала з ним. На все село про неї вже пішла недобра слава, та закохана дівчина на це не зважала.

Аж раптом москаль пішов із села: військо вирушило в похід у Туреччину, а Катрусі за старим народним звичаєм покрили голову (дівчині, яка втратила незайманість до шлюбу, народила позашлюбну дитину, обрізали коси й покривали голову хусткою, звідси й вислів - покритка), та вона не журилася через це. Сподівалася, що її коханий дотримає слова: повернеться з походу й одружиться з нею. Колишні подруги стали уникати Катерини.

Минуло пів року, Катерина занедужала. Очунявши, вона в запічку колихала немовля. В селі жінки глузували з неї через те, що вона народила позашлюбну дитину, та ще й від чужинця-москаля. Дівчині було вже соромно показуватися на очі людям, у садок вона ходила лише після заходу сонця.

Вона все чекала на москаля, та від нього не було жодної звістки. Катруся гадала: може, його було вбито за Дунаєм, а може, він покохав іншу у своїй Московщині... Насправді Іван не загинув, але "вернулись москалики // Іншими шляхами".

II

Катрусині батьки тяжко зажурилися, вони не могли витримати осуд із боку односельців. Врешті, вирішили прогнати доньку. Мати, плачучи, дорікала Катерині, що та не слухала її порад, "віддячила" їй за любов та турботу, зганьбивши батьків на все село. Вона сказала доньці шукати в Москві свекрухи.

Благословивши на прощання Катерину, вона впала, як мертва. Катерина заридала, кинулася в ноги батькові, стала просити пробачення. Та той сказав лише:

Дівчина вклонилась і вийшла мовчки з хати. Перед тим, як рушати в дорогу, вона пішла у вишневий садок, помолилася Богові й узяла землі під вишнею й на хрест почепила - на згадку про рідне село.

Катерина була у відчаї, вона задумалася про страшне майбутнє своєї дитини, уперше в неї з'явилася думка про самогубство:

Катерина з дитиною на руках вийшла з села, подивилися назад і заголосила. Мов тополя, вона стала в полі при битій дорозі й плакала. Врешті, вирушила в дорогу. Після цього в селі ще довго говорили про Катерину, та її батьки цього вже не чули.

III

За Києвом та за Дніпром, попід темним гаєм, ішли шляхом чумаки, зустріли сумну молодицю в латаній свитині. В одній руці її був ціпок, на іншій - заснула дитина. То була Катерина. Вона спитала в чумаків, де шлях у Московщину, та попросила милостиню.

Чумаки дали їй шаг (дрібну монету) - їй було соромно його брати, та вона згодилася, подумавши про сина.

Катерина пішла далі, в Броварах відпочила й купила синові медяник. Довго-довго йшла та питала про дорогу. Часом їй доводилося ночувати з сином під тином.

Аж раптом і зима настала. Свистіла хуртовина. Катерина йшла полем у личаках та в одній свитині. Побачила, що йдуть москалі. Кинулася до них і спитала: "Чи немає // Мого Йвана чорнявого?". Ті сказали, що не знають, і почали глузувати: "Ай да баба! Ай да наши!// Кого не надуют!".

Катруся сказала, звертаючись до сина:

Дівчина стала серед поля й дала волю сльозам. Її гнітили тяжкі думки про страшне майбутнє сина. Знову в неї виринула думка заподіяти собі смерть...

Катерина роздивилася довкола, побачила, що ліс чорніє, а під лісом, край дороги, здається, виднівся курінь. Вона вирішила піти туди й попросити в господарів, щоб ті пустили її з дитиною переночувати, а як відмовлять, то ночувати надворі, під хатою.

IV

У лісі були старезні дуби часів Гетьманщини. У яру була гребля. Ставок був укритий кригою, та в ньому була ополонка, щоб брати воду. Свистіла завірюха.

З хати вийшов карбівничий (лісник, той, що карбує зарубки на деревах), хотів огледіти ліс, та за такої погоди це було неможливо. Хотів піти в хату, та раптом когось побачив, звернувся до товариша Ничипора: "Дивись лишень, які побілілі!"

То були москалі. Катерина, почувши про їхню появу, одразу кинулася - неодягнена, боса - й стала серед шляху. Назустріч на конях їхали москалі. На чолі їх виявився коханий Катерини - Іван. Дівчина кинулася до нього зі словами:

схопилася за стремена, але Іван ударив коня шпорами в боки. Катруся благала Івана згадати її та дні їхнього кохання, його обіцянки. Іван удавав, що не впізнав її, поганяв коня, наказав солдатам прибрати її геть: "Дура, отвяжися!// Возьмите прочь безумную!"

У відчаї Катерина стала благати, аби Іван зглянувся та взяв свого сина:

Побігла в хатину та повернулася з дитиною, але батько малого Івася вже втік. Побачивши, що він відцурався сина, Катруся стала благати москалів, щоб ті взяли хлопчика з собою й віддали старшому за сина. Зі словами:

поклала сина на шлях та кинулася в ліс, як навісна. Дитя залишилось, плакало, але москалі не зважали, поїхали собі геть. Так би Катрусин син і загинув, проте його плач почули лісничі та врятували його.

Катерина ж бігала лісом та голосила, проклинаючи свого Івана. Прибігла до яру. Опинилася серед ставка. Зі словами

кинулася у воду та втопилася.

V

Старий кобзар ішов до Києва й сів відпочити. Його міхоношею, тобто тим, хто водить сліпого й носить мішок для подаяння, був хлопчик (то був Катрусин син Івась). Кобзар співав псалми, перехожі кидали хто бублик, хто гроші. Дівчата задивлялися на дитину, жаліючи її: "Дала ... бровенята, та не дала долі!"

Тим шляхом їхала карета, запряжена шістьма кіньми, у ній був пан із дружиною та дітьми. Івась побіг до цієї карети, бо пані махала йому рукою. Пані дала гроші хлопчикові, спитала в нього, як його звуть. А пан глянув та відвернувся: упізнав свого сина, але не захотів узяти. Карета рушила далі... Кобзар із Івасем полічили отримане, помолилися на схід сонця й пішли понад шляхом.

Літературний рід

Ліро-епос.

Жанр

Соціально-побутова поема.

Основний мотив

Розповідь про трагічну долю матері-покритки та дитини-безбатченка в тогочасному суспільстві та зображення розбещеності російського офіцерства.

Основні ідеї

Засудження аморальності російського офіцерства, викриття жорстоких законів суспільства, піднесення материнської любові.

Історія написання

Зі спогадів І. Сошенка, записаних М. Чалим, випливає, що поему написано орієнтовно наприкінці 1838 р. - на початку 1839 р. (поетові тоді було лише 24 роки). Шевченко працював над поемою під час спільного проживання з Сошенком на Васильєвському острові у Петербурзі з 24 листопада 1838 р. до 18 лютого 1839 р.: "Шевченко то співає, то пише собі щось та все до мене пристає: „А послухай, Соха, чи воно так до ладу буде?" Та й почне читать свою „Катерину"..."

"Катерину" вперше було надруковано в "Козбарі" 1840 р.

Присвята

"Василию Андреевичу Жуковскому на память 22 апреля 1838 года".

22 квітня 1838 р. - це день звільнення Т. Шевченка з кріпацтва. У цьому звільненні активну участь узяв Василь Жуковський (1783-1852) - видатний російський поет, перекладач, педагог.

Жуковський - один із основоположників романтизму в російській поезії, літературний наставник О. Пушкіна.

Композиційно-стильові особливості

Сюжет становить послідовність сцен, поєднаних авторськими розповідями й численними ліричними відступами, у яких оповідач коментує події, про які йдеться у творі.

Він глибоко співчуває гіркій долі героїні та її сина, виражає власні почуття й думки. Зокрема, оповідач попереджає дівчат, аби ті стереглися чужинців - російських офіцерів, які не поважають українських родинних звичаїв і навіть уважають за своєрідне досягнення обманути, збезчестити дівчину з народу; розмірковує про страшну долю байстрюків (позашлюбних дітей), яких чекає бездомне та голодне життя, сповнене постійних знущань.

Важливу композиційну роль мають описи, пейзажі. Наскрізним у творі є образ шляху.

Літературний напрям

Романтизм.

"Катерина" має низку ознак, властивих романтичній "байронічній" поемі, поширеній у багатьох європейських літературах (її основи заклав видатний англійський поет-романтик Дж. Г. Байрон).

Серед провідних рис "байронічної" поеми - неканонічна форма, фрагментарний сюжет, поєднання різних часових і просторових планів, присутність автора у творі у формі ліричних відступів, звернених до читачів і дійових осіб твору. Шевченковому творові властиві такі ознаки "байронічної" поеми:

поєднання різних просторових планів (українське село, Київ, Московщина та ін.);

різке протиставлення українського та московського світів як "свого" та "чужого";

присутність автора у творі у формі постійних звертань до читачів та своєї героїні;

прийом композиційних "вершин", між якими розгортається сюжет, - основних точок розвитку дії, сповнених глибокого драматизму (розлука з Іваном, вигнання з дому, відмова батька від сина, божевілля й самогубство Катерини, випадкова зустріч батька з сином);

створення образів людей, що випадають із повсякденного життя, із суспільних зв'язків (образ Катерини).

Персонажі: Катерина, її мати та батько, москаль Іван, Івась - син Катерини та Івана.

Епізодичні персонажі: чумаки, москалі, карбівничий (лісник), старий кобзар.

Катерина

Катерина - сільська дівчина. У поемі немає детального опису зовнішності головної героїні, є лише згадки про її гарні "чорні брови", "карі оченята" та "біле личко". Це типова зовнішність красуні, описаної в українському фольклорі.

За характером Катерина дуже пристрасна, вразлива, імпульсивна. Покохавши москаля Івана, вона забуває про все на світі, зокрема про поради й застереження батьків, не звертає уваги на те, що кажуть про неї односельці.

Її почуття дає їй силу стерпіти всі образи:

Через те, що Катерина порушила правила народної моралі (берегти честь до шлюбу та не кохатися з чужинцями), проти неї було налаштоване все село, навіть батьки відцуралися її.

Поет з глибоким співчуттям показує трагедію самотньої та зневаженої дівчини, проти якої весь світ, якій ніде шукати порятунку. Вона досить сильна особистість, що до останнього бореться за своє щастя та щастя дитини.

Навіть за найтяжчих умов Катерина намагається не втрачати власної гідності, наприклад, їй дуже соромно просити милостині в чумаків. Проте її материнська любов є настільки сильною, що вона готова навіть пожертвувати собою й своєю гідністю, стати наймичкою для Івана, аби він лише пожалів свого сина.

Останньою краплею для дівчини стає те, що Іван відмовляється від сина та тікає. Свої останні вчинки (залишення малого Івася в небезпеці на шляху та самогубство) Катерина робить уже з цілком затьмареною від горя свідомістю.

Батьки Катерини

Мати Катерини вкрай важко переживає осуд своєї дочки з боку односельців. У її монолозі, зверненому до доні, відбилися її суперечливі почуття: неможливість чинити спротив суспільній думці (через що вона й виганяє Катерину) та страшний біль через прощання з дочкою:

Не меншим є й розпач батька Катерини, що "не дивиться на світ божий", так "тяжко зажурився", проте він є більш стриманим, що проявилося в його небагатослівності під час прощання.

Іван

Російський офіцер Іван - однозначно негативний персонаж. Автор не описує його зовнішності, є лише згадка про те, що він був чорнявий, мав карі очі.

Іван - дуже жорстока, бездушна людина. Він збезчестив довірливу дівчину, пообіцяв одружитися після повернення з походу, та порушив обіцянку. Зустрівши Катерину, що шукала його, удавав, що не впізнав її, не пожалів і свого сина й відмовився від нього.

Івась

Образом малого Івася показано тяжку долю байстрюків у суспільстві того часу:

Поема "Катерина" - не єдиний твір Тараса Шевченка в програмі ЗНО. Ось і посилання на розбори інших творів Кобзаря (обов'язково прочитай їх!):
Хочеш більше корисних матеріалів для підготовки до ЗНО? Підписуйся на наш канал на Youtube ! Там багатеЗНО цікавого :)

# data[].attributes.attachment_link.title
Поема "Катерина" Тараса Шевченка: стислий переказ, аналіз та характеристика персонажів для ЗНО

# data[].attributes.attachment_link.description
Поема "Катерина" Тараса Шевченка - це один з найпопулярніших українських творів, а вислів "Кохайтеся, чорноброві, та не з москалями" знає кожен пересічний українець. З'ясуймо сьогодні, про що ж йдеться у цій програмовій поемі: спочатку пригадаємо сюжет "Катерини", а потім проаналізуємо основні композиційні елементи та схарактеризуємо персонажів твору. Поїхали!

# data[].attributes.headline
Практична вправа: групова робота

# data[].attributes.subject
Практична вправа: групова робота

# data[].attributes.body
Розділіть учнів на групи, кожна з яких аналізує одного персонажа твору. Використовуйте Padlet для представлення результатів.

# data[].attributes.headline
Інтерактивна вправа

# data[].attributes.subject
Інтерактивна вправа

# data[].attributes.body
Використовуйте лабіринт для перевірки знань.

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Wordwall - Створюйте кращі уроки швидше

# data[].attributes.attachment_link.description
Погоня в лабіринті - Вам потрібно забігти у зону, що містить правильну відповідь, й уникати при цьому ворогів.

# data[].attributes.headline
Індивідуальна робота

# data[].attributes.subject
Індивідуальна робота

# data[].attributes.body
Учні пишуть коротке есе про одного з героїв, обґрунтовуючи його дії та мотиви.

# data[].attributes.headline
Формативне опитування

# data[].attributes.subject
Формативне опитування

# data[].attributes.body
Ключові питання для обговорення:

Що ви можете сказати про коханого Катерини?

Уже зі взаємин Катерини з офіцером можна збагнути його мерзенну суть: підступність, моральну розбещеність, брутальність. Офіцер «обіцявся вернутися» і одружитися з тією, що довірилася йому, але, мабуть, не вперше він дає таку пусту обіцянку довірливим сільським дівчатам. Тільки його в селі й бачили! Катерина, правда, знайшла його, але ліпше було їй не зустрічатися з ним, бо замість ніжних освідчень у коханні й глибокого каяття почула страшне, як удар довбнею по голові: « Дура, отвяжися! Возьмите прочь безумную!» Таке скаже лише той, хто повністю втратив честь і совість. У іншого до тварини, що потрапила в біду, більше співчуття, ніж у цього москаля до жінки, яка покохала його. Це вже не людина, а жахлива потвора. Ще один доказ цього — ганебна поведінка його в останній сцені, коли, впізнавши сина, батько вдруге відвернувся від нього.

Дайте характеристику батькам дівчини. Старих батьків змальовує Шевченко дуже скупо: це ж другорядні персонажі твору. Але навіть з тієї короткої сцени вигнання доньки з дому, єдиної сцени, в якій вони діють, тато й ненька Катерини постають перед нами наче вирізьблені: батько — суворий, небагатослівний, старенька мати – ніжна, говірка, емоційна, стримана. Гостро передано в поемі горе батьків Катерини, яких віковічні традиції моралі змушують зректися своєї дитини, вигнати її з дому. Поет співчуває і цим знедоленим людям, правдиво малюючи їх психологічний стан.

# data[].attributes.headline
Ситуативна задача

# data[].attributes.subject
Ситуативна задача

# data[].attributes.body
Ви батьки дорослої доньки. Ваші стосунки щирі та довірливі, тому донька розповіла вам, що закохалася. Але ви чули, що цей хлопець до неї покинув не одну дівчину. Коли ви розповідаєте про це дочці, вона і слухати не хоче. Ваші дії…

(У цій ситуації важливо зберегти довіру між батьками та донькою. Оскільки у вас щирі стосунки, прямі заборони чи критика хлопця можуть призвести до відчуження й небажання ділитися надалі. Тому варто насамперед показати повагу до її почуттів, адже для неї вони зараз дуже значущі. Можна сказати, що ви бачите, наскільки він їй подобається, і що вам важливо її щастя. Свої сумніви доцільно висловлювати не як осуд хлопця, а як власне занепокоєння: «Я чув певні речі, і мені трохи тривожно, бо я хочу, щоб ти була у безпеці». Замість готових висновків варто ставити запитання, які допоможуть доньці самій подумати над ситуацією: що саме їй у ньому подобається, як вона почувається поряд із ним, як він поводиться з іншими людьми. Такий підхід не руйнує її закоханості, але розвиває критичне мислення. Найголовніше – залишатися поруч, щоб донька знала: навіть якщо стосунки не виправдають очікувань, батьки її підтримають. Оскільки вона доросла, остаточний вибір все одно за нею. Завдання батьків – не відбити кохання, а дати відчуття підтримки та навчити відповідати за свої рішення).

# data[].attributes.attachment_link.title
смайлик для ситуативної задачі

# data[].attributes.body
1. «Катерину» Т. Шевченко присвятив...

А Своїм сестрам.

Б Усім дівчатам.

В В. Жуковському.

Г Якову де Бальмену.

2. Починаючи твір, поет застерігає дівчат, щоб вони...

А Не цуралися будь-якої роботи по господарству.

Б Не ігнорували народних звичаїв та обрядів.

В Не лінилися здобувати освіту.

Г Не кохалися з москалями.

3. Через що милий залишив Катерину, через те, шо:

А На цьому наполягали батьки дівчини.

Б Люди почали дорікати козаку, дізнавшись про можливу неславу дівчини.

В Москаль вирушив у похід до Туреччини.

Г Вона йому набридла.

4. Яку пісню співала героїня вночі біля криниці?

А Весільну.

Б Галю.

В Жниварську.

Г Гриця.

5. У чому виявилася самовпевненість дівчини?

А У неповторності власної краси.

Б Можливості гарно співати і танцювати.

В Вихованні своєї дитини.

Г Обізнаності народних прикмет.

6. З приводу чого зажурилися батьки Катерини?

А Через відсутність чоловіка у дочки.

Б Її хворобу.

В Неврожай.

Г Непорозуміння із сусідами.

7. Виганяючи дочку з дому, мати звернулась до неї зневажливо:

А «Виховуй свою дитину як знаєш».

Б «Іди шукай у Москві свекрухи».

В «Не з’являйся більше на мої очі».

Г «Живи як знаєш серед люду чужого».

8. Докоряючи дочці за її легковажність і неславу, мати одночасно... А Розмірковує над долею байстря.

Б Клопочеться про власний імідж.

В Хвилюється з приводу того, хто її поховає.

Г Співчуває їй.

9. Перед тим як залишити рідну домівку, Катерина...

А Тричі перехрестилася.

Б Поцілувала батьків.

В Набрала землі під вишнею.

Г Попрощалася з дружками.

10. Героїня у зимову негоду знайшла притулок...

А Біля старої верби.

Б У чумаків.

В У жебраків.

Г У лісника.

11. Кого стосується така характеристика: «Дала, кажуть, бровенята, / Та не дала долі!» ?

А Катерину.

Б Сироту Івана.

В Старця.

Г Наймита у пана.

12. Як склалася подальша доля Івася, сина Катерини, наприкінці твору? Він:

А Потрапив у родину до свого батька.

Б Служив козачком у пана.

В Був поводирем сліпого кобзаря.

Г Став жебраком.

# data[].attributes.headline
Групова дискусія

# data[].attributes.subject
Групова дискусія

# data[].attributes.body
Обговорення:

Що я знаю про той час? Може, вона справді не могла більше боротися? Може, небагато хто зміг би в ті часи витримати на її місці?

# data[].attributes.attachment_link.title
групова дискусія

# data[].attributes.headline
Розгляд поеми у «шаблонний» спосіб

# data[].attributes.subject
Розгляд поеми у «шаблонний» спосіб

# data[].attributes.body
-       Катерина «грішниця» і «покарана» жінка, вона оступилася, покохала москаля, тому й постраждала;

-       Наголос на моралізаторстві й осудженні: «Чому не можна чинити як Катерина?»

-       Відсутність діалогу («Чи можна співчувати Катерині? Чи вона сама вина у своїй трагедії? Чи тільки москаль? Чи все ж таки суспільство?»)

# data[].attributes.headline
Сучасний підхід до обговорення поеми

# data[].attributes.subject
Сучасний підхід до обговорення поеми

# data[].attributes.body
Сьогодні вчитель ставить завдання не засудити, а зрозуміти й осмислити героїню та її ситуацію. Це відповідає ідеям НУШ: розвиток критичного мислення, емпатії, власної позиції.

-       Чи може кохання бути щирим попри упередження суспільства? (Кохання завжди починається між двома людьми, а не між людиною та думкою сусідів. Проблема в тому, що суспільство дуже любить «пхати носа» туди, куди не треба. І якщо раніше на «честь» дівчини дивилися, як на паспорт у майбутнє, то зараз теж є схожі моменти: плітки, засудження в соцмережах, «що люди скажуть». Але якщо почуття щирі, то вони сильніші за ярлики. Інше питання: чи вистачає сміливості та зрілості обом боротися за це кохання та чи хочуть вони обидва цього).

-       Чи винна жінка в тому що її покинули? (Ні. Винна та людина, яка дала обіцянку й зрадила. У сучасному світі теж є хлопці/дівчата, які красиво говорять, а потім зникають. Це не провина того, кого покинули. Це показник слабкості й безвідповідальності того, хто втік).

-       Чому батьки не підтримали доньку та не намагалися хоча б зрозуміти її? (Бо жили в іншій системі цінностей: «суспільна думка» була важливішою за долю людини. Сьогодні, на жаль, теж бувають сім’ї, де батьки бояться ганьби більше, ніж болю своєї дитини. Але правильна сім’я, на мою думку, це та де навіть після помилок тебе не відштовхнуть. У поемі Шевченко дуже жорстко показує: байдужість і сором батьків вбивають не менше, ніж зрада).

-       Чи могла б Катерина мати кращу долю, навіть з дитиною на руках? (Так, якби було трохи підтримки. Сьогодні є безліч історій жінок, які самі виховують дітей і при цьому живуть щасливо, будують кар’єру, знаходять нове щасливе кохання. Проблема Катерини не в дитині, а в тому, що суспільство зробило її вигнанкою).

-       Як суспільство ставиться до дітей без батька? (У ті часи «безбатченко»  звучало майже як вирок. У XXI ст. вже не так: діти ростуть у різних сім’ях, з одним із батьків, у прийомних родинах. Головне це любов і турбота, а не галочка в графі «батько». Але упередження ще існують і це показує, наскільки важливо працювати над толерантністю у сучасному суспільстві).

-       Чи може помилка в особистому житті стати «вироком»? (Ні. Помилка це досвід, а не кінець життя. «Вироком» її робить лише оточення, яке замість підтримки починає засуджувати. У поемі так і сталося: для Катерини ця ситуація стала трагедією з якої вона не бачила виходу, бо вона залишилася абсолютно сама).

-       Чи можна розглядати цей твір як символ боротьби з упередженням, зрадою та жорстокістю тогочасного суспільства? (Так, і це найсильніший сенс. Шевченко ніби наголошує: «Люди, не судіть так жорстоко! Будьте людьми!». Для сучасних учнів цей твір може бути нагадуванням, що цькування, хейт у мережах, осуд через зовнішність чи стосунки це те саме середньовічне мислення. А справжня цінність – в умінні зрозуміти і підтримати людину).

Сучасна школа пропонує учням:

·                 бачити у творі трагедію особистості, а не моралізаторський урок;

·                 знаходити паралелі із сучасністю;

·                 розвивати емпатію, критичне мислення і власну позицію.

Таким чином, «Катерина» перестає бути просто «покараною грішницею» і стає символом боротьби з упередженнями, зрадою та жорстокістю суспільства, що робить твір актуальним і цікавим для сьогоднішніх підлітків. Вчитель не носій єдиної «правильної» думки та учні не повинні відтворювати шаблонні тези. Вчитель – модератор дискусії, а учні висловлюють свої ідеї, дискутують, шукають відповіді разом.

# data[].attributes.headline
Альтернативний фінал

# data[].attributes.subject
Альтернативний фінал

# data[].attributes.body
Опишіть щоб могло змінити долю Катерини в сучасному світі?

# data[].attributes.attachment_link.title
творче завдання

# data[].attributes.headline
Підсумок уроку

# data[].attributes.subject
Підсумок уроку

# data[].attributes.body
1. Яким постав перед вами на сьогоднішньому уроці Т. Шевченко?

2. Чи можна назвати «Катерину» повчальним твором?

3. Чи шкода вам часу, витраченого на читання цієї поеми?

# data[].attributes.headline
Заповніть таблицю із сюжетними та поза сюжетними складовими

# data[].attributes.subject
Заповніть таблицю із сюжетними та поза сюжетними складовими

# data[].attributes.body
Напишіть твір на тему: «Чи маємо ми право засуджувати Катерину?»

# data[].attributes.headline
Міні-досліження

# data[].attributes.subject
Міні-досліження

# data[].attributes.body
Знайти приклад сучасного фільму чи серіалу з подібною проблемою (осуд, зрада, самотнє материнство) і порівняти з «Катериною».

# data[].attributes.attachment_link.title
міні дослідження

# data[].attributes.headline
Фільм за мотивами поеми "Катерина" Т.Г. Шевченка

# data[].attributes.subject
Фільм за мотивами поеми "Катерина" Т.Г. Шевченка

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Телеканал 1+1

# data[].attributes.attachment_link.title
ЛЕГЕНДАРНИЙ СЕРІАЛ Катерина: всі серії підряд. Українське кіно. Серіал про кохання

# data[].attributes.headline
Зв'язок картини з поемою

# data[].attributes.subject
Зв'язок картини з поемою

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Культуртригер

# data[].attributes.attachment_link.title
Таємниця "Катерини" Тараса Шевченка. Чому картина і поема?