# data[].attributes.body
Disciplina que estudia les interaccions entre la llengua i el medi social, especialment entre fets lingüístics i fets socials.

# data[].attributes.body
És un terme que etimològicament fa referència a l'existència de dues llengües en un individu o un grup social; és una concreció del plurilingüisme. Placa bilingüe del carrer Argenteria de Barcelona utilitzada per la Mancomunitat de Catalunya.

# data[].attributes.body
Actiu: El parlant coneix dues llengües, però una no la fa servir. Una persona que viu a Catalunya que parla tant en català com en castellà de manera habitual.

Exemple:

Una persona de ciutadella que sap parlar castellà i menorquí, per parlar amb algunes persones fa servir el castellà i per parlar amb altres persones fa servir el menorquí.

Passiu: El parlant coneix dues llengües i fa servir les dues per parlar. Una persona que ha crescut en un entorn on es parla anglès i espanyol, i pot entendre converses en anglès i llegir documents en anglès, però no se sent còmoda parlant en anglès ni escrivint en aquesta llengua.

Exemple:

Si ets un estranger de per exemple, Colombí i vens a Menorca. Tu en algun moment entenguessis el menorquí, però només parlaràs el castellà.

Social: Quan en una societat es parla dues llengües podem distingir. Una comunitat autònoma com Galícia, on els habitants utilitzen tant el gallec com el castellà en la vida diària, ja sigui en la feina, a l'escola o a les activitats socials. Les dues llengües són part integrant de la seva identitat social, i poden fer servir indistintament en interaccions quotidianes.

Exemple:

A València conviuen dues llengües, el valencià i el castellà.

Individual: Quan una persona parla dues llengües podem distingir. Un nen d'una família bilingüe que parla francès amb la seva mare i anglès amb el seu pare. Aquest nen pot alternar entre les dues llengües segons el context familiar.

# data[].attributes.body
És un terme de la sociolingüística que expressa el conflicte o la tensió entre grups en què les diferències idiomàtiques esdevenen el símbol fonamental de l'antagonisme.

# data[].attributes.body
Bèlgica i el Canadà francès, reflecteixen la diversitat i el patrimoni lingüístic del país, i posen en relleu la importància de les llengües germàniques i les variacions lingüístiques regionals.

# data[].attributes.body
Les llengües minoritzades són aquelles que tenen un nombre força inferior a altres llengües, aquest número ens referim a les persones que el parlen.

# data[].attributes.body
Aragonès:

El que li va passar principalment, va ser per culpa de la Guerra Civil Espanyola. Després el que va passar que van tenir una gran despoblació. Per aquestes raons es que l’aragonès se va convertir en una llengua minoritzada.

# data[].attributes.body
Procés sociocultural a través del qual una llengua no cultivada s'adapta a una regulació ortogràfica, lexical i gramatical.

# data[].attributes.body
Basc:

Al seu moment la llengua basca, va estar en decadència i gràcies a la fita rellevant la constitució de la Reial Acadèmia de la Llengua Basca/Euskaltzaindia. Es va poder normalitzar, però hem d'acceptar que va ser una de les llengües més difícils de tornar a normalitzar.

# data[].attributes.body
És un terme de la sociolingüística que es refereix al procés pel qual una comunitat lingüística abandona la seva llengua i acaba formant part d'una altra comunitat lingüística diferent.

# data[].attributes.body
Malta:

A Malta principalment es parlava el maltès els ciutadans comuns i els italians els ciutadans d'alta classe. Però en algun moment ha arribat l'anglès, així l'anglès es va convertir en un idioma oficial amb els malts. D'aquesta manera s'incrementa el nombre de parlants anglesos i també per alguna raó s'incrementa l'italià. Fent que el maltès no es parlés gairebé res.

# data[].attributes.body
És una situació que es dona quan hi ha dues llengües relacionades de manera propenca, una de prestigi alt, que s'empra generalment pel govern i en texts formals, i una de prestigi baix, que és normalment la llengua vernacla parlada.

# data[].attributes.body
Aràbia Saudita:

En aquest país es reserva l'àrab clàssic per a usos religiosos i oficials, mentre que les diferents varietats de l'àrab col·loquial es fan servir en la comunicació familiar i quotidiana.

# data[].attributes.body
1. El castellà és la llengua espanyola oficial de l'Estat. Tots els espanyols tenen el deure de conèixer-la i el dret d'usar-la.

2. Les altres llengües espanyoles seran també oficials a les respectives Comunitats Autònoms d'acord amb els seus Estatuts.

3. La riquesa de les diferents modalitats lingüístiques d'Espanya és un patrimoni cultural que serà objecte d'especial respecte i protecció.

# data[].attributes.body
1. La llengua catalana, pròpia de les Illes Balears, tindrà, juntament amb la castellana, el caràcter d'idioma oficial.

2. Tots tenen el dret de conèixer-la i utilitzar-la, i ningú no podrà ser discriminat per raó de l'idioma.

3. Les institucions de les Illes Balears garantiran l'ús normal i oficial dels dos idiomes, prendran les mesures necessàries per assegurar el seu coneixement i crearan les condicions que permetin arribar a la igualtat plena de les dues llengües quant als drets dels ciutadans de les Illes Balears.