# data[].attributes.body
Pjesmu ,,smrt i ja" Antuna Branka Šimića, možemo usporediti sa mladim Werterom, koji je nakon zaljubljenosti i velike neostvarene ljubavi prema djevojci, a kasnije udatoj ženi, toliko patio i mučio sam sebe te je počeo intenzivno razmišljati o smrti. Mogao je izabrati život, ali toliko je bio pogođen silinom svoje ljubavi, da se nije želio boriti za život, već je izabrao smrt. Također sličnosti s ovim djelom ima mladi intelektualac Prijan Lovro, koji konačno nalazi ljubav, ali zbog ponosa i časti izabire srmt, na koju su ga natjerali licemjeri i zli ljudi svojim ogovaranjem i lošim postupcima.
,,Smrt nije izvan mene. Ona je u meni od najprvog početka: sa mnom raste u svakom času"
Ovim citatom želim prikazati razliku između pjesme ,,Smrt i ja" i mladog Werthera i Lovre koji nisu trebali tragično završiti, da su odabrali život i prevladali svoju ljubav, svoj ponos i čast, mogli su i dalje uživati u životu. Dok u pjesmi ,,Smrt i ja" ima razmišljanja da je smrt u njemu od prvog početka i da sa njim raste u svakom trenutku.
,,Moj savršetak njen je početak."

# data[].attributes.body
Šimić tokom cijele pjesme govori o smrti, siromaštvo i težak život doveli su ga do takvog razmišljanja. Usporedit usporediti život Šimića možemo s Gregorom Samsom jer oboje obojica umiru sami te nitko ne žali za njima. Razlika je u tome što se Gregor pretvorio u malog kukca, ali nije razmišljao o smrti zarez nije se htio predati do samog kraja kad jednostavno vise nije mogao. Šimić s druge strarne stalno razmišlja o tome i govori kako je smrt u svima nama i da nas to sve čeka, a on ju je sam čekao uz bolest od koje nije mogao pobjeći. Gregor je u smrti vidio spas od svijeta u kojem nije bio prihvaćen, dok je Šimić smrt doživio kao nešto novo, nešto duhovno.

# data[].attributes.body
ZAKLJUČAK ESEJA:

Autor u pjesmi kontemplira o životu i smrti, odnosno priznaje kako je i smrt samo dio života koji svaki čovjek mora proći, govori kako je smrt u nama od našeg rođenja i kako sve što smo ikada napravili ili ćemo ikada napraviti, ipak završava smrću. Iako pjesma ima mračnu i tešku temu, ona nije pesimistična, već pomirljiva i smirujuća, pokušavajući dočarati "normalnost" u smrti.

# data[].attributes.body
sličnosti:  Gregor Samsa je prihvatio je preobrazbu kao dio sebe, kao i Šimić smrt u svojoj pjesmi .Gregorova preobrazba  uznemirila je cijelu obitelj i okolinu. Ali prihvatio ju je i znao je da sad mora tako živjeti. Najveći mu je strah bio zakasniti na posao, dok ga preobrazba previše nije brinula. Šimić je veći dio života bolovao od tuberkuloze i smrt je dio njegova života kao što se to vidi u pjesmi.Također Šimićeva smrt dio je njega kao i preobrazba Gregora Samse. Obojica ne mogu utjecati na to i moraju nastaviti i boriti se za sebe i svoj život.

razlike: Šimić smatra smrt kao nešto mistično, a Gregor Samsa kao spas iz okrutnog svijeta. "Na ležaju se tijelo s nečim nevidljivim rve" u ovom citatu vidljivo je, da je za Šimića smrt skroz neki drugi svijet dok Gregor Samsa ne voli svijet. Gregoru je smrt samo bijeg iz njegovog teškog života. S druge strane Gregora preobrazba ubije i pretvori se u prah dok Šimić čeka svoju smrt. Gregor je znao da zbog preobrazbe i takvog teškog života neće dugo živjeti. Šimić živi svakodnevno razmišljajući o smrti koju će jednog dana dočekati i spreman je na nju.

# data[].attributes.body
Ekspresionizam kao razdoblje velike mističnosti povezuje dva velika stvaratelja - Antuna Branka Šimića i Franza Kafku. U nazivima njihovih djela možemo uočiti veliku sličnost; A.B. Šimić svoje je djelo nazvao "Moja preobraženja", a veliki češki pisac F. Kafka "Preobrazba“, oba djela svode se na završetak života, odnosno smrt glavnih likova već navedenih djela. Kafkin glavni lik Gregor Samsa umire s jabukom u leđima koja se ugnojila i stvorila mu veliku upalu, a stara služavka ga je vidjela paraliziranog te ga bacila u smeće. Šimić za razliku od Gregora umire postepeno i osjeća da ga smrt polako sustiže. Također kao sličnost možemo spomenuti to da su autori ovih djela umrli od tuberkoloze i tragično završili svoj život. Razlike su koje možemo uočiti u djelu te da Šimić svoju smrt smatra prirodnom pojavom i prihvaća ju kao pojavu koja bi ga kad-tad susrela u životu, dok Gregor Samsa nije razmišljao mnogo o smrti i nadao se da će ju prerasti, odnosno vratiti se u svoj normalan život (vratiti se u tijelo čovjeka) i pobijediti zlo.

# data[].attributes.body
Smrt je sastavni dio života, ali svatko to prihvaća drugačije. Glavni lik pripovijetke Preobrazba,Gregor Samsa, se nije htio pomiriti s činjenicom da će umrijeti u tijelu kukca, no s druge strane na tu je smrt  gledao kao bijeg iz pakla. Bio je potresen svojom preobrazbom i znao je da će se smrću riješiti ljudi koji su ga maltretirali i omalovažavali. Za razliku od Gregora, Šimić je smireno čekao smrt i u svojim pjesmama piše o tome na neki smiren način. Daje ljudima nadu da vjeruju u daljnji život i o smrti piše kao o nečem mističnom.Iako kraj života doživljavaju na različite načine, oba lika su svjesna svoje pozicije. Šimić zna da se ne može spasiti od teške bolesti (tuberkuloze), a Gregoru je jasno da je smrt za njega spas.

# data[].attributes.body
Šimić smrt prikazuje kao nešto blisko ljudima, nešto što nas jednog dana preraste. Tako je i u djelu pripovijetki “Preobrazba” velikog češkog pisca Franza Kafke jednog dana glavnog lika Gregora, nakon što se pretvorio u kukca i bio toliko malen da se nije uspio boriti sa smrću, smrt prerasla. U pjesmi se također osjeća tjeskoba pisca kao i kod Gregora koji je bio sam i zatvoren u malenoj sobi odbačen od svoje obitelji.

Gregor nije razmišljao o smrti kada se pretvorio u kukca, već se pokušao boriti protiv smrti, a kod Šimića glavni je lik svjestan prolaznosti života i toga da će nas smrt jednog dana pobijediti i to će biti njen početak. Također, Kafka ljudsku vrijednost smanjuje odmah na početku time što se Gregor pretvori u kukca, a kod Šimića se ljudi postepeno smanjuju, a smrt ih prerasta.

# data[].attributes.body
Nekoliko godina prije nego što Šimić objavljuje svoju zbirku pjesama Preobraženja, češki pisac Franz Kafka objavljuje pripovijetku pod nazivom Preobrazba. Zanimljiva je sličnost u kojoj oba pjesnika teže preobrazbi,  Šimić u nešto nevidljivo ljudskim očima-nejasno duhovno, a Kafka u običnog kukca koji tijekom radnje postaje sve manji. Razlika je što Šimićeva pjesma predstavlja smrt kao normalnu i prirodnu pojavu koju bi svi trebali prihvatiti navedi stihove koji to potvrđuju , a u Kafkinoj pripovijetki smrt je prikazna na neobičan način Gregorovom preobrazbom u kukca. Oba djela objavljena su u vrijeme ekspresionizma te je na njihovo nastajanje utjecaj imao Prvi svjetski rat. Iz Šimićevih stihova može se iščitati da on prihvaća smrt koja ga je u potpunosti preuzela i s njom raste. Koristeći glagol “kraljuje” , naglašava snagu smrti i nemoć ljudskog bića pred njom. Smrti ne možemo pobjeći, ona nam je svima suđena i zato ju treba prihvatiti i živjeti dok nas ne sustigne.

# data[].attributes.body
Šimićev način pisanja dijeli razne elemente s velikim češkim piscem (novi pojam, ime koje uvodiš u esej moraš ukratko objasniti) Franzom Kafkom te njegovom pripovijetkom "Preobrazba". Obojica su pisali u ekspresionizmu te su pripovijedali o mnogim svjetovnim temama kao što je na primjer unutarnji sukob lika. S jedne strane nalazi se Kafka koji svoje likove prikazuje kao materijaliste (konkretno, što Kafkaprikazuje kao  materijalističko, to što Samsa mora raditi za obitelj? NAPIŠI TO ONDA!) dok ih s druge strane Šimić prikazuje u duhovnom smislu. Također, razlikuju se u tome što Kafka u svojim djelima ima apstraktne likove kao što je kukac u djelu "preobrazba", dok u Šimićevim djelima takvih likova nema (on uvodi na neki način duhovni lik svjetlosti).

# data[].attributes.body
Svaka osoba u nekom trenutku života razmišlja o smrti i onom što dolazi nakon nje. Upravo se u tome primjećuje univerzalnost ove teme - jer smrt je neizbježna. Šimićeva zbirka pjesama Preobraženja može se povezati s Kafkom i njegovom Preobrazbom. Oba djela pisana su ekspresionističkim stilom potaknuta strahotama Prvog svjetskog rata, no njihova shvaćanja života i smrti nisu bila jednaka. Kafka je isticao apsurd života opisujući život Gregora Samse koji se, jednoga dana, pretvorio u kukca te tako opisuje beznačajnost vlastita života. Antun Branko Šimić, s druge strane, teži nećemu nečemu što je jače i od same smrti. Šimić je veći dio svog života bolovao od tuberkuloze i ta bolest bila je dio njegova života, kao i preobrazba u kukca Gregoru. Obojica znaju da neće dugo živjeti te se zbog toga sa smrću moraju pomiriti i za nju se spremiti.

# data[].attributes.body
Šimićeva pjesma " Smrt i ja" može se usporediti s (pripovijetkom velikog češkog pisca)  Kaftkinom Preobrazbom jer se obje pjesme (Preobrazba nije pjesma) svode na isti zavrsetak, Smrt malo slovo. Šimić se smrti ne boji, već ju smireno očekuje te ju prikazuje kao normalan sastav ljudskog života. S druge strane imamo nalazi se  malog Gregora Samsu Tko je Gregor Samsa? koji, i kada se pretvorio u kukca, nije očekivao smrt već zarez ispred već se s njom borio sve dok nije postao toliko malen da je nestao. Šimić smrt smatra kao nešto mistično, dok je Samsa bio toliko uznemiren svojom preobrazbom da je smrt smatrao kao spas od obitelji i okoline koja ga je samo zlostavljala. Obojica su bila svijesna svjesna  svog završetka (Kako završavaju? Konkretno!) , Samsa zbog svoje preobrazbe, a Šimić zbog teške bolesti s kojom se borio. Nažalost, od toga ni jedan ni drugi ne mogu pobjeći jer je to duboko u njima.

# data[].attributes.body
Pjesma se može usporediti pripovijetkom velikog češkog pisca s Kafkinom Preobrazbom jer Šimić u pjesmi govori kako u njemu raste smrt i kako će smrti srasti u njega tj. da će on umrijeti na kraju. To je paralelno s radnjom Preobrazbe u kojoj Samsa postaje kukac koji postaje sve manji i manji kad smrt dolazi bliže i bliže. KAKO NA KRAJU ZAVRŠAVA?  Šimić i Kafka su se oboje obojica pomirili s činjenicom da će umrijeti u Smrti i ja to se vidi na početku pjesme gdje sam Šimić govori kako je smrt dio njega (" Smrt nije izvan mene. Ona je u meni

od najprvog početka.") U Preobrazbi se to vidi tako da se Samsa ne čudi što je postao kukac nego odmah prihvaća svoju situaciju tj. prihvaća smrt. On se čudi samo tome što neće stići na posao!

Šimić je u Smrt i ja direktan u svojem prihvaćanju smrti to se može vidjeti u samom nazivu  dok Kafka u Preobrazbi koristi cijelo djelo kao alegoriju za činjenicu da umire. Kafka koristi Gregora kao prikaz sebe kako umire dok Šimić koristi sebe za prikaz smrti to se vidi u naslovu pjesme Smrt i ja. Oboje obojica  umiru, ali Kafka je svoju smrt udaljio likom Gregora Samse dok Šimić govori o sebi kad priča o smrti.

# data[].attributes.body
Univerzalnost pjesme očituje se u tome što Šimić uz sam pojam smrti ne veže nikakvu mističnost, već smatra i prihvaća smrt kao nešto sasvim prirodno što postoji u nama od samog početka. Upravo je to  i jedna od sličnosti koja povezuje Šimićevu pjesmu s Kafkinom pripovijetkom "Preobrazba" s pripovijetkom češkoga pisca Franza Kafke  na način da glavni lik Gregor Samsa prihvaća svoju sudbinu takvu kakva jest i njegova preobrazba postaje dio njega.  Također, velika je poveznica ovih dvaju djela i smrt njihovih autora. Naime, obojica su oboljela od tuberkuloze i tragično završila pa je pojam smrti  moguće povezati i s ovim autobiografskim elementima. Različitosti koje su vidljive su to što Šimić jasno razmišlja o smrti i svjestan toga na kraju umire dostojanstveno , dok s druge strane Gregor Samsa nikada nije razmišljao o smrti, ali je bio svjestan svoje sudbine i nadao se da će je uspjeti nadvladati.  No, ipak njegova je preobrazba je bila ono što mu je presudilo u trenutku kada je samo bačen u smeće baš poput običnog kukca.