# data[].attributes.headline
Адаптація дитини до школи

# data[].attributes.subject
Адаптація дитини до школи

# data[].attributes.body
В наступних посиланнях батьки зможуть знайти корисну інформацію щодо готовності дітей до навчання, а також отримати поради з приводу адаптації першокласника до шкільного життя від досвідчених психологинь.

# data[].attributes.headline
Чи готова ваша дитина до школи?

# data[].attributes.subject
Чи готова ваша дитина до школи?

# data[].attributes.body
Філіппінський тест допоможе батькам визначити  один із показників шкільної зрілості – ступінь фізіологічної готовності до навчання в школі

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Освітній портал "Педагогічна преса"

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Сьогодні почула діалог матусь біля дитячого садочка. Одна з них розповідала, що її 5-річна Катруся з двох років читає, рахує, знає алфавіт, розв'язує нескладні математичні задачі, тому вона має намір віддати її цього року до школи. Інша дивувалася інтелектуальним здібностям Катрусі і шкодувала, що її Марійка так не вміє. Отже, чи справді набуті дитиною навички в письмі, читанні, рахунку означають її повну готовність до школи?
Оксана Гриневич, вихователь столичного дитсадка №580 "Ольвія" наголошує: " Важливо, щоб у малюка сформувалася соціально-психологічна готовність до навчання, вміння тривалий час концентрувати увагу, з'явилася здатність до довільного запам'ятовування, потреба і інтерес до пізнання нового". Батьки, переговоривши з вихователями повинні впевнитися у знаннях, уміннях і навичках власної дитини, дуже часто саме батьки недооцінюють або перебільшують рівень можливостей свого малюка. " Рішення про те, чи стане дитина цьогоріч першокласником, батькам варто приймати разом зі спеціалістами - педагогами та психологами, - орієнтуючись насамперед на особливості розвитку малюка. Дитина повинна бути готова фізично, інтелектуально, психологічно, соціально та емоційно " - розповідає Оксана Володимирівна.

Фізіологічна готовність дитини до навчання у школі. Це означає, що в неї має бути розвинений на певному рівні скелет. В дошкільному віці (зазвичай у 5-6 років) у дітей відбувається "стрибок у зрості", що полягає у суттєвому видовженні рук і ніг. Філіппінський тест точно характеризує біологічний вік. Треба попросити дитину доторкнутися правою рукою до лівого вуха, провівши руку над головою. Дитина 4-5 років не може цього зробити - руки ще надто короткі.

Тест відображає ступінь розвитку скелету, рівень дозрівання нервової системи, здатність головного мозку сприймати і переробляти інформацію. Вікові межі у всіх дітей різні, хтось у 5 років може виконати цей тест, а хтось - у 7. Але якщо дитина виконала філіппінський тест, це не означає, що вона вже готова до навчання в школі.
Філіппінський тест допоможе вам визначити лише один із показників шкільної зрілості - ступінь фізіологічної готовності до навчання в школі.
Також зверніть увагу на зуби дитини. А саме їх відсутність. Норма - коли випало чотири молочні зуби. Дивуєтесь, який зв'язок між навчанням та зубами? Так-от, з дозріванням зубів дозрівають центри, які відповідають за дитячу психомоторику.

Перевірте і кісткову зрілість. Покладіть руку дитини на стіл, і нехай вона почергово піднімає пальчики від мізинчика до великого. Зробити це непросто. Якщо ваша дитинка вміє так робити, це означає, що кісткова тканина розвинена і малюк витримуватиме навантаження з письма.

Коли йдеться про інтелектуальну готовність, то тут має бути елементарний рівень математичних знань, знань про довкілля, навички письма, читання. Також дитина має бути готова емоційно, вміти вислуховувати людину, зрозуміти, що є час для гри, а є для навчання, має усвідомлювати, що є встановлені правила. Повинна вміти домовлятися з однолітками, знати правила гри, діяти в команді.

"У дитини до шести-семи років має бути чітка мотивація, чому саме вона хоче йти до школи. Деякі батьки вважають, що чим раніше дитина пішла до школи, тим краще. Це помилка. Якщо психіка малюка ще не дозріла, шкільні навантаження можуть стати причиною перевтоми, нервового збудження та агресії," - говорить Оксана Гриневич.

І на останок, Оксана Володимирівна радить обирати в першу чергу вчителя, а не школу. " Вчитель для першокласника - це особлива людина. Від того, яка це людина, залежить чимало у житті дитини. А талановитий вчитель може працювати і у звичайній школі і у "крутій" гімназії. Зважте всі "ЗА" та "ПРОТИ" і зробіть правильний вибір. Від цього залежить майбутнє вашої дитини!".
Юлія Осіння, Освітній портал "Педагогічна преса"

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
батьки першачків

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
батьки першокласника

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
вміння тривалий час концентрувати увагу

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
готовність до першого класу

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
діагностика знань майбутніх першокласників

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
з’явилася здатність до довільного запам’ятовування

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
зріла нервова система

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
йдемо до першого класу

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
навички в письмі

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
першокласники

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
потреба і інтерес до пізнання нового

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
психологічно готові до школи

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
рахунку означають її повну готовність до школи

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
соціально-психологічна готовність до навчання

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
тести для майбутніх першокласників

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
фізіологічна готовність до школи

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
чи готовий до школи малюк

# data[].attributes.attachment_link.title
Чи готова ваша дитина до школи?

# data[].attributes.attachment_link.description
Сьогодні почула діалог матусь біля дитячого садочка. Одна з них розповідала, що її 5-річна Катруся з двох років читає, рахує, знає алфавіт, розв'язує нескладні математичні задачі, тому вона має намір віддати її цього року до школи. Інша дивувалася інтелектуальним здібностям Катрусі і шкодувала, що її Марійка так не вміє.

# data[].attributes.headline
Як перевірити готовність дитини до навчання

# data[].attributes.subject
Як перевірити готовність дитини до навчання

# data[].attributes.body
Практичні поради психолога

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Приватна початкова школа Смартіка

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
У професійному середовищі постійно точаться дискусії щодо готовності дитини до школи. Водночас скасування вступних тестів при прийманні дітей до освітніх закладів розгублює батьків.

На що орієнтуватися під час ухвалення рішення про готовність дитини?

Топ-5 складників готовності до школи

Особливо це актуально для діток, які на початок навчального року мають вік майже 6 років. Деякі батьки вважають вирішують, що чим раніше дитина піде до школи, тим ліпше. Навчання триває аж 12 років, і якщо дитина сідає за парту в віці 7 років, то середню освіту завершує аж у 19.

Однак існує негативний досвід батьків, які віддали дітей до школи зарано, і потім довелося переживати наслідки. Спробуємо розібратися, на що звертати увагу батькам, щоби зрозуміти, чи дитина готова до шкільного навчання; а також, що вони можуть зробити для допомоги у формуванні належних якостей.

Що насправді необхідно дитині для початку навчання, а що не таке важливе? Розглянемо складники шкільної готовності:

Інтелектуальна готовність
Фізіологічна готовність мозку до навчання

Вольова готовність
Здатність робити щось всупереч складнощам

Соціальна готовність
Навички спілкування з іншими

Мотиваційна готовність
"Навіщо мені школа?"

Фізичне дозрівання
Готовність тіла до навчання

Чинники інтелектуальної готовності дитини до школи

Зазвичай батьки дбають про навчальні навички дитини:

Але насправді для навчання важливо дещо інше - дозрівання певних відділів головного мозку, які відповідають за формування цих навичок.

Навичка ще може бути несформована, проте все готово до формування. Іншими словами, дитина може не вміти розв'язувати приклади, але мати уявлення про число, числовий ряд, співвідносити за кількістю, порівнювати, вміти робити висновки і бути зацікавленою. Така дитина швидко навчиться розв'язувати приклади.

Ми дивимось на здатність дитини робити висновки, уважно слухати й чути, ставити запитання, якщо не все зрозуміло; на розвиток її пам'яті, уваги, уяви.

Що можуть зробити батьки для сприяння формуванню інтелектуальної готовності дитини:

Давати адекватне інтелектуальне навантаження - розмовляти на різні теми, обговорювати події та враження, дозволяти самостійно вирішувати в непринципових ситуаціях і знаходити рішення ігрових або життєвих завдань.
Наприклад: запропонувати відгадати, куди поділася крижинка, що ви принесли з вулиці; не підказувати, чому падає будинок, який стоїть на одному кубику; взагалі намагатися не давати готових відповідей відразу.

Знайти центр підготовки до школи, у якому не зловживають "шкільними" методами - діти не сидять за партами, їх завдання не виключно письмові, а педагоги грають із ними в "правильні" ігри.

Не перевантажувати дитину навчанням до початку навчання шкільного, адже це прямий шлях до пригнічення пізнавального інтересу.

Чинники вольової готовності дитини до школи

Якщо ж пізнавальний інтерес збережено, то вольових зусиль для навчання дитині знадобиться набагато менше. Вольова готовність до школи - це здатність дитини "примусити" себе робити щось, що не викликає великого інтересу чи негайного задоволення. Воля також відповідальна за можливість дитини всидіти за партою упродовж уроку.

Якщо вольова сфера недостатньо сформована, то починати процес навчання неймовірно важко для всіх.

Що можуть зробити батьки для допомоги дитині:

тренувати в дитини вміння чекати (витримувати чергу в крамниці, почекати до дня народження і тільки тоді отримати подарунок, почекати маму, коли вона зайнята тощо);

створювати ситуації, де для досягнення результату потрібно багато витримки та зусиль, і якісно хвалити дитину за її перемоги.

Чинники мотиваційної готовності дитини до школи

Мотиваційна готовність також дуже важлива, хоча часто здається другорядним чинником. Але уявіть собі, як навчати дитину, яка абсолютно цього не хоче?! Або, не маючи уявлення про реальну школу, дитина думає, що це щось на кшталт розважального центру. Тоді вона буде неабияк розчарована.

На співбесіді діти часто кажуть, що хочуть до школи, щоб учитися. Зазвичай, вони просто повторюють слова дорослих. Нормально, якщо перший час дитина йде до школи за приємними емоціями, спілкуванням, а саме пізнавальний інтерес проявляється у неї згодом у разі правильно організованого процесу навчання.

Що можуть зробити батьки для допомоги дитині:

Покажіть дитині, що таке школа: дивіться фільми, сходіть до школи, в якій навчалися ви самі, але оптимально - прогуляйтесь із дитиною школою, в якій вона буде навчатися.

Намагайтеся уникати власних негативних відгуків про школу, сучасну систему освіти тощо. Дозвольте дитині сформувати власне ставлення.

Чинники соціальної готовності дитини до школи

Соціальна готовність означає, що дитина вміє спілкуватися з дорослими та дітьми адекватно ситуації. Тобто, з однолітками спілкування виглядатиме інакше, ніж із малознайомим дорослим.

Якщо дитина відвідувала дитячий садок хоча б упродовж року (а дитина, яка часто хворіє - упродовж двох років), то ймовірніше, соціальна готовність буде сформована. Якщо ж ні, то:

Батькам бажано простежити, чи має дитина досить досвіду спілкування з малознайомими людьми у різних ситуаціях.

Також до початку шкільного навчання добре вирішити питання сепарації, відокремлення від батьків.

Пам'ятати, що будь-яка дитина адаптується до нового соціального середовища легко, якщо в неї адекватно сформована прив'язаність до батьків.

Чинники фізичної готовності до школи

І, нарешті, про фізичну готовність до школи. Парадоксально, скільки малечі не готові до школи саме фізично, тоді як навчання із 6 років запроваджувалося спочатку саме через акселерацію (пришвидшене дозрівання) дітей.

При оцінюванні фізичної готовності ми, передусім, дивимося на сформованість скелету. Приблизно в 7 років у фізичному розвитку дитини відбувається перехід на "новий рівень". Ми можемо спостерігати, що її руки стають пропорційно довшими щодо тулуба, з'являється талія, стають більш помітними колінні суглоби, активно йде заміна зубів.

Ці зміни сигналізують, що внутрішні органи доформовані й організм дитини готовий пустити енергію в мозок і витримати навчальні навантаження.

Що можуть зробити батьки:

Давати дитині адекватні фізичні навантаження: спортивна секція або багато рухливих ігор із батьками або дітьми.

Простежити, що всі навички самообслуговування сформовані.

Топ-12 ознак готовності дитини до школи

Дитина готова до школи, якщо:

1. Її багато що цікавить, вона ставить запитання.

2. Любить робити щось, може зайняти себе сама.

3. Їй цікаво пізнавати нове.

4. Вона робить висновки й умовиводи.

5. Вона просить читати їй книжки й уважно слухає їх.

6. Може спокійно почекати деякий час.

7. Може цілеспрямовано йти до своєї мети.

8. Дитину цікавить школа, вона хоче піти туди.

9. Дитина легко встановлює контакт і нормально спілкується з іншими людьми.

10. Грає в ігри за правилами, дотримується встановлених правил.

11. Досить фізично розвинена, спритна.

12. Має повністю сформовані навички самообслуговування.

Дитина не готова до школи, якщо:

1. Має серйозні логопедичні проблеми, які не розв'язали раніше (рекомендується консультація логопеда).

2. Дитина часто хворіє (шкільне навчання бажано починати ближче до 7 років).

3. Дитина завжди надає перевагу грі, навчальна діяльність її зовсім не приваблює.

4. Психічні процеси (пам'ять, увага, мислення, вольові якості) не сформовані досить, щоби дитина могла витримувати навчальне навантаження*.

5. Дитина має проблемну поведінку - агресивна, занадто тривожна, не дотримується правил поведінки тощо (рекомендується консультація психолога).

6. Будь-які хронічні захворювання, стреси (розлучення батьків, госпіталізації дитини, втрата близьких) у дошкільному віці - це привід подумати про початок шкільного навчання ближче до 7 років.

За допомогою фахівців і за підтримки батьків дитина впорається та після дошкільної підготовки буде готова сісти за парту, задоволена та зацікавлена у навчанні.
Ольга Правільєва,*Наприклад, дитина швидко стомлюється, легко відволікається, не може всидіти на місці. У цьому разі рекомендована консультація нейропсихолога.
психолог школи Смартіка

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
частная школа

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
начальная школа

# data[].attributes.attachment_link.title
Як перевірити готовність дитини до школи: практичні поради психолога

# data[].attributes.attachment_link.description
У професійному середовищі постійно точаться дискусії щодо готовності дитини до школи. Водночас скасування вступних тестів при прийманні дітей до освітніх закладів розгублює батьків. На що орієнтуватися під час ухвалення рішення про готовність дитини? Особливо це актуально для діток, які на початок навчального року мають вік майже 6 років.

# data[].attributes.headline
Адаптація першокласників

# data[].attributes.subject
Адаптація першокласників

# data[].attributes.body
Поради психолога

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Суспільне Полтава

# data[].attributes.attachment_link.title
Адаптація першокласників

# data[].attributes.headline
11 порад батькам першокласника від Світлани Ройз

# data[].attributes.subject
11 порад батькам першокласника від Світлани Ройз

# data[].attributes.body
Дитина йде в перший клас. Як допомогти їй адаптуватися, чим допомогти і на що звертати особливу увагу

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Перший клас - випробування для дитини і для батьків. Краще, якщо малюку на момент вступу до школи вже є 7 років. Він більш готовий до навчання, дозрів для того, щоб сидіти за партою і сприймати матеріал, а не мріяти про ігри, краще вмотивований ... Перші два тижні малюк дуже втомлюється - новий режим, загальна напруга сім'ї, звикання до нових відносин, нове незвичне навантаження ...

Сімейний психолог Світлана Ройз дає чимало порад і в своїх книгах, і на своїй сторінці в Facebook.

Ми пропонуємо 11 хороших порад для батьків, діти яких йдуть у школу в цьому році. Отже, як полегшити життя першокласникам та їхнім батькам?

Поради перед школою

1. Дбайте про те, щоб малюк міг вибігати після школи або просто висипатися. Багато першокласники стають більш емоційними, агресивними і слізливими у перші шкільні тижні - це нормально. Давайте підтримку, тілесні і емоційні погладжування (масаж, приємні слова, похвала, впевненість, що все вийде, обійми).

2. Частки мозку, які відповідають за "утримання дитини в одній позі" (наприклад, за партою зі складеними ручками), включаються в роботу після 7 років. Але і потім малюки не можуть бути довго посидючими, не бігати на перервах, не проявляти активність. Якщо вчителям не вистачає знань, для того, щоб давати дітям можливість розрядки, хоча б ви вдома не сваріть їх за стан "дзиги". Нехай після школи, якщо хочуть, бігають, стрибають на батуті і катаються на велосипеді ...

3. Також тільки після 7 років багато діток можуть відчувати себе частиною системи і підкорятися її правилам, відчувати себе частиною групи (ми - учні, однокласники, діти). Це ще один аргумент на користь семирічного шкільного старту. Тому чимало діток не реагують, поки до них особисто не звернуться:

- Марійко (Павлику), відкрий зошит.

Добре, якщо вчитель це знає, і добре, якщо є кому йому про це нагадати.

А батькам важливо вдома грати в школу, програвати з іграшками можливі ситуації і запам'ятовувати фразу: "Діти, розгорніть, будь ласка, зошити (підручники, щоденники)!"

4. Якщо дитина - єдина дитина в сім'ї, якщо вона не була у садку, то вона не звикла до шуму, постійної присутності інших поруч, дотиків. Вона буде сильніше втомлюватися і скаржитися на те, що її ображають (дотик інших вона може розцінювати, як агресію). З таким малятком потрібно частіше грати в контактні-тілесні гри: боротися, тискатися, битися подушками, ліпити одне з одного колобків або власні тіла (пальчики, стопочки, гомілки ... вушка і носик теж). Такі ігри дозволяють малюкам повернутися в свої кордони, відчути тіло, зменшити напругу і потренувати тіло для контактів.

5. Якщо вчителька дуже відрізняється за психотипом, емоційними реакціями, статурою, гучністю голосу від мами і близьких жінок - дитина може її боятися.

Дитині важливо говорити - вчителька каже голосно не тому, що сердиться, а тому що хоче, щоб її всі почули.

І вдома важливо грати в "шумілки", "ричалки" і в "кричалки". Весело навіть просто погавкати один на одного. Хороша гра навіть для дорослих.

6. Для того, щоб діткам полегшити адаптацію, - в перші тижні вересня влаштуйте зустрічі діток-однокласників у ігрових центрах, на пікніках, запрошуйте потенційних друзів у гості. Чим швидше вони познайомляться, тим швидше будуть зосереджуватися на навчанні.

7. Щопонеділка дитину може бути складніше "відірвати від себе". Це стосується і малюків, які адаптуються до садка. Називається це - синдром понеділка. Після близькості з батьками складно йти в чуже середовище. У ранок понеділка - встаємо раніше, даємо час для обіймів, уповільнюємо темп збору в школу, розлучаємося, обіймаючись і (надуваючи один-одного любов'ю, як повітряні кульки). І давайте з собою школяреві частинку себе - мамин браслет, значок, кулон хустку з ароматом парфумів ...

8. У школі робимо колаж із фотографій личок діток (добре, якщо ви якомога раніше, можна сфотографувати всіх на першому уроці і відразу ж зробити таке сімейне фото). Коли дитина приходить у клас і бачить себе серед інших, вона відразу відчуває, що у неї є місце і вона своя. Можна просто обмалювати долоньки на ватмані, підписати всередині кожної імена і розвісити на стінах ...

9. Ви повинні точно розуміти, що дитина знає, де шкільний туалет, вміє ним користуватися, знає, як попроситися. Багато шкільних неврозів пов'язані з туалетними складнощами. Якщо малюк витрачає сили на те, щоб щось утримати, йому не до прийому нової інформації ...

10. Для дуже чутливих, вразливих дітей, особливо, якщо з прізвища легко зробити "дразнилку" , придумуємо разом різні прізвиська, які можна зробити з прізвища. Це таке щеплення. Після неї не так хочеться ображатися на обзивалки.

11. Для діток-негативістів, які звикли фіксувати увагу тільки на поганому, ну і взагалі для всіх - після школи задаємо питання: "Що було хорошого?". Якщо дитині складно - спочатку починають говорити дорослі.

Звичайно, потрібно потім поговорити про погане. Особливо, якщо ви помітили, що малюк став занадто дратівливим або млявим, що грає в "крикливого вчителя" або "покараного учня". Малюк повинен розуміти, що вдома може розповісти все на світі і отримати підтримку.
Наш консультант -
сімейний психолог Світлана Ройз
Фото: depositphotos.com

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
підготовка до школи

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
першокласник

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
адаптація школяра

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
адаптація дитини до школи

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
поради психолога

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
світлана ройз

# data[].attributes.attachment_link.title
11 порад батькам першокласника від психолога Світлани Ройз

# data[].attributes.attachment_link.description
Перший клас - випробування для дитини і для батьків. Краще, якщо малюку на момент вступу до школи вже є 7 років. Він більш готовий до навчання, дозрів для того, щоб сидіти за партою і сприймати матеріал, а не мріяти про ігри, краще вмотивований ...