# data[].attributes.body
Moj pra-deda Milisav Vučićević (1926-2016) i njegov brat Radomir Vučićević (1922-????) iz Mrčajevaca su učestvovali u drugom svetskom ratu, Radomir je bio ranjen.Oboje su preživeli.

# data[].attributes.attachment_caption
Марковић Ј. Драгољуб се налази на овом споменику са остали палим борцима Првог стеског рата.

# data[].attributes.body
Марковић Ј. Драгољуб је био официр – пешадијски потпоручник он је учествовао у Првом светском рату.Одрастао је у бројној породици Јована и Љубице. Основну школу и шест разреда гимназије завршио је у родном граду, а даље школовање наставио у Београду. Родио се 1896.године
. Од самог почетка рата истакао се као млади официр и велики патриота, добар човек и савестан старешина. Прешао је Албанију са својом четом и радио у команди на острву Виду.Приликом пробоја Солунског фронта у борби са Бугарима као водник IV чете I батаљона V пешадијског пука Дринске дивизије I позива, јуришајући са бомбом у руци, храбро је погинуо 1916.године на Кајмакчалану, где је и сахрањен. За јуначку погибију одликован је Орденом Карађорђеве звезде са мачевима IV реда.

# data[].attributes.body
Aleksandar Petrovic bio je srpski pedagog,dvostruki vitez Karađorđeve zvezde i skandidalni borac. Rođen 1886 i ziveo 76 godina. Ucestvovao je u balkanskim ratovima,prvom i drugom svetskom ratu.

# data[].attributes.headline
Рођен је 1919. године у вароши Умчаримa, код Гроцке.Убрзо по пријему у Партију, повучен је из Одреда и послат на политички рад на теритроју грочанског среза, где је укуљчен у чланство Среског комитета КПЈ. Почетком 1942. пребачен је на терен Младеновца, где је био члан Окружног комитета КПЈ за Младеновац. Октобра 1942. године, био је издат окупатору. Немци су тада опколили кућу у којој се налазио. Пошто је одбио да се преда, ступио је у неравноправну борбу, у којој је био тешко рањен, а потом заробљен.За народног хероја проглашен је 8. октобра 1953. године.

# data[].attributes.subject
Рођен је 1919. године у вароши Умчаримa, код Гроцке.Убрзо по пријему у Партију, повучен је из Одреда и послат на политички рад на теритроју грочанског среза, где је укуљчен у чланство Среског комитета КПЈ. Почетком 1942. пребачен је на терен Младеновца, где је био члан Окружног комитета КПЈ за Младеновац. Октобра 1942. године, био је издат окупатору. Немци су тада опколили кућу у којој се налазио. Пошто је одбио да се преда, ступио је у неравноправну борбу, у којој је био тешко рањен, а потом заробљен.За народног хероја проглашен је 8. октобра 1953. године.

# data[].attributes.body
Milica Petrović 7/3

# data[].attributes.body
Vojislav Janković je bio moj čukun-deda  koji je učestvovao u Drugom Svetskom ratu.Iz price mog dede on je bio veoma hrabar covek i nije se bojao nicega,stalno je pomagao drugima.
Nazalost 1944.godine,Nemci su ga pronasli i odveli za Nemačku u logor "Mathauzen".Tamo je spaljen sa svojim drugovima.

# data[].attributes.body
Prvoslav Đorđević
Mog pradede rođeni brat rođen je 1922 godine. Ratovao je u Bosni i preživeo, ali na putu do kuće 1945 godine u Tuzli je zgazio na minu i poginuo. Majka, otac i braća su krenuli da ga traže i nakon sedam dana su ga pronašli zahvaljujući dokumentima koje je imao kod sebe.

# data[].attributes.body
Moj čukundeda Nikola Đurić je učestvovao u Prvom svetskom ratu.Poginuo je 1914 na frontu prema Savi kod Šapca

# data[].attributes.body
Moj pradeda Božidar Luković učestvovao je u Drugom svetskom ratu.Išao je iz borbe u borbu u jednoj od njih je poginuo.

# data[].attributes.body
Moj cukun deda Čedomir Lazarevic ucestvovao je u prvom svedskom ratu.Zivot je izgubio boreci se za slobodu.

# data[].attributes.body
Moj para deda Matorcevic Milorad je ucestvovao u drugom svedskom ratu.Ubijen je od strane neprijatelja u Hrvatskoj.

# data[].attributes.body
Natalijina ramonda.

# data[].attributes.body
U prvom svetskom ratu para para deda Raja je bio zatvoren u logoru 3 godine.

# data[].attributes.body
Moj para deda Milislav je ucesnik u drugom svedskom ratu.On je pomagao i hranijo partizane.Imao je jednu kolibu u sumi kod kosmaja.Pomagao je Mici Stojkovicu,Drazu Markovica, i mnogim drugima,tako je radio 4 godine sve dok ga nisu optuzili da pomaze partizanima.Hteli su da ga ubiju ali mu je komsija pomogao.

# data[].attributes.body
Dostignuća i ciljevi OUN

# data[].attributes.body
Spomenik iz Drugog svetskog rata.

# data[].attributes.body
Učesnik i predak iz drugog stetskog rata.

# data[].attributes.body
Moj čukun Rade Mrđen.Čim je počeo Prvi svetski rat je otišao je u Četvrtu regementu i dospio na Istočni front.Gde je 1914 godine,na Arandjelovdan,zarobljen.U zarobljeništvu se zadržao dok nije čuo zov za oslobadjenje otadzbine.Danima je putovao iz Sibira u Odesu na formiranje Prve srpske dobrovoljačke avgusta meseca uzima učešće u borbi protiv:Nemaca,Bugara,Turaka.Na Dobrudzanskom ratištu na Međediji.Rade je teže ranjen i za pokazanu hrabrost dobija medalju Obilića.Posle dvomesečnog oporavka ulazi u sastav jedinice.Borio se na Solunskom ratištu.Po završetku ratovanja vraća se kući kao dobrovoljac Solunac

# data[].attributes.body
Moj pradeda Špiro je učestvovao u Drugom svetskom ratu.Od strane neprijatlja je u toku borbe zarobljen i odveden u logor.Nakon nekog vremena su ga izveli na pred streljački vod i ubili

# data[].attributes.body
Spomenik iz Drugog Svetckog rata

# data[].attributes.body
Natalijina Ramonda

# data[].attributes.body
Predak iz Prvog Svetskog rata

# data[].attributes.body
Dostignuca i ciljevi OUN

# data[].attributes.body
Predak iz Drugog Svetckog rata i Cilj OUN

# data[].attributes.headline
Jovana Milić 7/2 Принц Ђорђе Карађорђевић (Цетиње, 27. август/8. септембар 1887 — Београд, 17. октобар 1972) је био први син краља Петра I и Зорке, кћери црногорског краља Николе I.Ослободили су га Немци 1941. године, убрзо након што су окупирали Краљевину Југославију, надајући се да ће успети да га увуку у политичку комбинаторику у окупираној Србији. Понудили су му да буде владар окупиране Србије, што је он одлучно одбио и тако стекао поштовање народа, савезника, али и самих комуниста. Ту понуду је прихватио генерал Милан Недић. Немци му онда нуде да се пресели у Бели двор и тако изокола, де факто да постане нека врста владара Србије из прикрајка, што он опет одбија. Знајући за његов углед унутар самог српског народа, Немци га остављају на миру.

# data[].attributes.subject
Jovana Milić 7/2 Принц Ђорђе Карађорђевић (Цетиње, 27. август/8. септембар 1887 — Београд, 17. октобар 1972) је био први син краља Петра I и Зорке, кћери црногорског краља Николе I.Ослободили су га Немци 1941. године, убрзо након што су окупирали Краљевину Југославију, надајући се да ће успети да га увуку у политичку комбинаторику у окупираној Србији. Понудили су му да буде владар окупиране Србије, што је он одлучно одбио и тако стекао поштовање народа, савезника, али и самих комуниста. Ту понуду је прихватио генерал Милан Недић. Немци му онда нуде да се пресели у Бели двор и тако изокола, де факто да постане нека врста владара Србије из прикрајка, што он опет одбија. Знајући за његов углед унутар самог српског народа, Немци га остављају на миру.

# data[].attributes.headline
Jovana Milić 7/2Степан Степановић — Степа (Кумодраж код Београда,[а] 28. фебруар/11. март 1856 — Чачак, 27. април 1929) био је српски и југословенски војвода (фелдмаршал).Учесник је српско-турских ратова (1876—1878), као питомац-наредник, касније потпоручник.У периоду између битака код Сливнице и код Куманова, обављао је дужности команданта батаљона, пука, бригаде, дивизије и помоћника начелника Главног ђенералштаба. Два пута био је и министар војни. У том периоду Српска војска је у организационом, стручном, материјалном и моралном погледу била добро припремљена за предстојеће ратове. У Првом балканском рату (1912—1913) командовао је Другом армијом.[1]У Другом балканском рату, армија под Степином командом пожртвовано је бранила нишавску зону са утврђеним логором у Пироту. Када је почео Први светски рат, као заступник одсутног начелника Штаба Врховне команде Радомира Путника, руководио је мобилизацијом и концентрацијом Српске војске. После Путниковог повратка у земљу, поново преузима дужност команданта Друге армије и са њеним главним снагама изводи марш-маневар преко Коцељеве и Текериша. У ноћном нападу, на источним падинама Цера, поразио је 21. дивизију аустроугарског 8. корпуса чиме је омогућио победу Срба у Церској бици. За ту савезничку победу над Централним силама, 20. августа 1914. године, унапређен је у чин војводе.Његова армија је у бици на Дрини пожртвовано бранила Мачву, успешно одбијала више концентричних напада надмоћнијих аустроугарских снага, приковала Поћорекову Пету армију за обале Дрине и Саве и месецима исцрпљивала и трошила њене снаге.У Колубарској бици (од 16. новембра до 15. децембра 1914), Друга армија је на десној обали Колубаре најпре зауставила непријатељски напад, а затим учествовала у маневарским подухватима војводе Радомира Путника и генерала Живојина Мишића, што је довело до слома аустроугарске Балканске војске.

# data[].attributes.subject
Jovana Milić 7/2Степан Степановић — Степа (Кумодраж код Београда,[а] 28. фебруар/11. март 1856 — Чачак, 27. април 1929) био је српски и југословенски војвода (фелдмаршал).Учесник је српско-турских ратова (1876—1878), као питомац-наредник, касније потпоручник.У периоду између битака код Сливнице и код Куманова, обављао је дужности команданта батаљона, пука, бригаде, дивизије и помоћника начелника Главног ђенералштаба. Два пута био је и министар војни. У том периоду Српска војска је у организационом, стручном, материјалном и моралном погледу била добро припремљена за предстојеће ратове. У Првом балканском рату (1912—1913) командовао је Другом армијом.[1]У Другом балканском рату, армија под Степином командом пожртвовано је бранила нишавску зону са утврђеним логором у Пироту. Када је почео Први светски рат, као заступник одсутног начелника Штаба Врховне команде Радомира Путника, руководио је мобилизацијом и концентрацијом Српске војске. После Путниковог повратка у земљу, поново преузима дужност команданта Друге армије и са њеним главним снагама изводи марш-маневар преко Коцељеве и Текериша. У ноћном нападу, на источним падинама Цера, поразио је 21. дивизију аустроугарског 8. корпуса чиме је омогућио победу Срба у Церској бици. За ту савезничку победу над Централним силама, 20. августа 1914. године, унапређен је у чин војводе.Његова армија је у бици на Дрини пожртвовано бранила Мачву, успешно одбијала више концентричних напада надмоћнијих аустроугарских снага, приковала Поћорекову Пету армију за обале Дрине и Саве и месецима исцрпљивала и трошила њене снаге.У Колубарској бици (од 16. новембра до 15. децембра 1914), Друга армија је на десној обали Колубаре најпре зауставила непријатељски напад, а затим учествовала у маневарским подухватима војводе Радомира Путника и генерала Живојина Мишића, што је довело до слома аустроугарске Балканске војске.

# data[].attributes.headline
Михајло Станојевић 6/3

# data[].attributes.subject
Михајло Станојевић 6/3

# data[].attributes.headline
Михајло Станојевић 6/3

# data[].attributes.subject
Михајло Станојевић 6/3

# data[].attributes.headline
Михајло Станојевић 6/3

# data[].attributes.subject
Михајло Станојевић 6/3

# data[].attributes.headline
Михајло Станојевић 6/3

# data[].attributes.subject
Михајло Станојевић 6/3

# data[].attributes.headline
Марина Стојадиновић 6/3

# data[].attributes.subject
Марина Стојадиновић 6/3

# data[].attributes.headline
Марина Стојадиновић 6/3

# data[].attributes.subject
Марина Стојадиновић 6/3

# data[].attributes.headline
Марина Стојадиновић 6/3

# data[].attributes.subject
Марина Стојадиновић 6/3

# data[].attributes.headline
Марина Стојадиновић 6/3

# data[].attributes.subject
Марина Стојадиновић 6/3

# data[].attributes.body
Ovaj spomenik se nalazi u Kragujevcu,i posveceno je svim streljanim ucenicima V razreda.