# data[].attributes.headline
Тренувальні вправи з теми "Звертання"

# data[].attributes.subject
Тренувальні вправи з теми "Звертання"

# data[].attributes.body
У зошиті виконати завдання
3.Уведіть подані звертання у складені вами речення

4.Почитайте і спишіть речення. Поставте і поясніть розділові  знаки при звертаннях

# data[].attributes.attachment_link.description
В системі: гості(1), користувачі vampirysik Just MOVA sbv2020 Tania31 IV2610 1221 KislovKi valia86 pelmeshka d_sergatiuk anton25206 ArkushenkoY desna Stasssrix tp2209 nekit2008 levandovskaya ler7735 Irena19700205 Sophie26 KinderComputrix DmitroP Bogdana2007 sasha1002 Vaidum777 Nadia40 VA8school Diana4577117 lorddux2011 hodskanasta Andru_Manin michkunnnnn babiy2008 valya140160 Roman10 Cobra katyshabondarchyk

# data[].attributes.body
Прочитай, згадай, пройди онлайн-тести

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Звертання

Звертанням називають слово в реченні, що означає назву особи чи предмета до якого звернена мова: Шановний Олександре Петровичу! Звертання не є членами речення, не відповідають на жодне питання, не пов'язуються сурядним чи підрядним зв'язком з головними та другорядними членами речення.

В українській мові форми звертання виражаються у кличному відмінку.
У звертаннях, що складаються з імені та по батькові, загальної назви та імені, обидва слова вживаються в тільки кличному відмінку: Людмило Андріївно, Лідіє Давидівно, Олегу (Олеже) Тарасовичу, Маріє Антонівно, Миколо Свиридовичу; друже Гнате, пані Юліє, колего Валерію, добродійко Ярославо, брате Василю, товаришу Вікторе.
У звертаннях, що складаються із загальної назви та прізвища, форму кличного відмінка мають обидва слова, допускається також уживання прізвища у формі називного відмінка: пане Гризодубе (і Гризодуб), добродію Москаленку (і Москаленко), друже Паливодо (і Паливода), товаришу Зерове (і Зеров), добродію Щербаку (і Щербак), колего Рудичу (і Рудич), друже Братусю (і Братусь).
У звертаннях, що складаються з двох загальних назв, форму кличного відмінка мають обидва слова, хоча друге може мати й форму називного відмінка: пане полковнику, добродію директоре, пане вчителю, хоч добродію бригадире (і бригадир), пане продавцю (і продавець).

Присутню особу слід називати на ім'я й по батькові чи на прізвище, якщо ж Вам невідоме ні ім'я, ні прізвище людини, то потрібно звертатися пан (пані, панно) або добродій (добродійко). Звертання за статевою чи віковою ознакою свідчать про невихованість особи ( жінко, дєвушка, мужчина, діду, бабо (до незнайомих осіб) тощо).

Розділові знаки при звертанні

Звертання може виражатися одним словом (непоширене) і групою слів (поширене).
1. Палкими блискавицями, мечами хотіла б я вас виховать, слова! (Леся Українка.)
2.Бажаний гість, тебе я бачить рада, Геральде, син Сігурда, сміливий князь. (І. Кочерга.)

У вимові перед звертанням паузи звичайно немає, є пауза тільки після нього, але на письмі звертання обов'язково виділяється парними комами: Світи нам, день, безсмертними вогнями, шуміть, сади, роди зерно, земля! (В. Сосюра.)

На початку речення, залежно від інтонації, звертання може виділятися і знаком оклику - тоді наступне слово пишемо з великої букви: Мій давній друже! Мушу я з тобою розстатися надовго... (Леся Українка.)

До звертання в реченні не можна поставити питання, але граматично (рід, число) воно може пов'язуватися з присудком. Тому не сплутайте його з членами речення.

Іменник у кличній формі (разом із залежними словами) виступає в реченні лише звертанням.
1. Рости, міцній, моя Вітчизно, во ім'я щастя на землі! (В. Сосюра.)
2. Благословенний будь, мій рідний краю! (Д. Павличко.)

Звертання не замінюється займенниками він, вона, воно, вони. При ньому стоять або можна поставити займенники другої особи ти, ви, твій, ваш у будь-якому відмінку. Ці займенники до групи звертання не входять. Якщо ці займенники входять до складу поширеного звертання, то не окремо виділяються комами, а разом з усіма компонентами звертання.
1. 2. Хлюпни нам [ти], [ти] велетнів роди! (П. Тичина.)
3. Зіроньки [вони - підмет] ясні небо покрили, вийди [ти], дівчино, серденько миле. (Нар. творчість.)
4. Який ти красень, Києве ти мій, в убранні осені! (В. Сосюра.)

У групі звертання можуть бути однорідні члени, відокремлені означення тощо. Тоді всередині такого поширеного звертання ставляться розділові знаки відповідно до загальних правил.
1. Слався, наша юність, і сади, й діброви, і міста, і села, край орлиний мій! (В. Сосюра.)
2.Слово, моя ти єдиная зброє [відокремлена прикладка], ми не повинні загинуть обоє! (Леся Українка.)

Вигуки від звертання відділяються комами. Якщо слова ти, ви підсилюють вигук, то вони теж відділяються разом з вигуком. Не відділяються лише слова о, ой, якщо вони вжиті як підсилювальні частки.
1.Гей, юнаки, гей, молодість світу, доля планети у ваших руках. (І. Нехода.)
2.Гей ви, далі ясні, безкінечні й сині, як чудесно в світі молодому жить! (В. Сосюра.)
3.Ой [частка] Дніпре, мій Дніпре, широкий та дужий, багато ти, батьку, у море носив козацької крові. (Т. Шевченко.)

# data[].attributes.attachment_link.description
Звертанням називають слово в реченні, що означає назву особи чи предмета до якого звернена мова: Шановний Олександре Петровичу! Звертання не є членами речення, не відповідають на жодне питання, не пов'язуються сурядним чи підрядним зв'язком з головними та другорядними членами речення. В українській мові форми звертання виражаються у кличному відмінку.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Нова Школа 1 клас

# data[].attributes.attachment_link.title
Звертання. Розділові знаки при звертаннях

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Професійні видання

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Не мають кличної форми займенники та прикметники. За потреби у звертанні використовується називний відмінок однини чи множини: Дорогі, дякую. Якщо звертання складається з двох слів, то прикметники та займенники у його складі також мають форму називного відмінка: шановний пане, зіронько моя.

Як і всі відмінки, кличний відмінок утворюється за допомогою закінчень. Закінчення кличного відмінка здебільшого залежить від часу активного побутування, від відміни (I, II, III, IV), групи (тверда, м'яка, мішана), будови та наголосу іменника. Типові та поширені приклади вживання кличного відмінка подано нижче. Та попри це пам'ятайте, що для нього характерна варіативність та несистемність форм - перевіряйте написання закінчень іменників у кличному відмінку за орфографічним словником.

У кличному відмінку однини іменників І відміни вживаються закінчення -о, -е, -є, -ю:

У кличному відмінку однини іменники ІІ відміни мають закінчення -у (-ю), -е.

Закінчення -у мають іменники твердої групи (зокрема із суфіксами -ик, -ок, -к), іншомовні імена та деякі іменники мішаної групи з основою на шиплячий: батьку, синку, Джеку, Фрідріху, товаришу, слухачу.

Закінчення -е мають безсуфіксні іменники твердої групи та іменники м'якої групи із суфіксом -ець, а також деякі іменники мішаної групи: Богдане, друже, козаче, орле, чумаче, шевче.

Прізвища прикметникового походження на -ів (-їв), -ов, -ев (-єв), -ин, -ін (-їн) у звертанні мають як форму називного, так і форму кличного відмінка: Глібов і Глібове, Тютчев і Тютчеве.

Звертання може стояти на початку, в середині та в кінці речення. Воно відокремлюється комою чи знаком оклику, якщо стоїть на початку речення; комами з обох боків, якщо стоїть у середині речення; й комою від попередніх слів, якщо стоїть у кінці речення.

Якщо звертання стоїть у кінці окличного речення, то після нього ставиться знак оклику, якщо в кінці питального - знак питання.

При звертанні можуть стояти пояснювальні слова. Таке звертання називається поширеним, наприклад: Слухай уважно, моя дочко, та запам'ятовуй. Особовим займенником у сучасній літературній мові звертання ніколи не виражається. Іноді в експресивному мовленні зустрічається звертання, виражене особовим займенником у формі другої особи однини і множини. Воно має вульгарний відтінок. Наприклад: Слухай, ти.

Звертання властиві різним стилям мовлення: офіційно-діловому, розмовно-побутовому, художньому, епістолярному. В офіційно-діловому мовленні звертання найчастіше вживається в офіційному листуванні, в усному мовленні - в промовах, бесідах, диспутах та ін. Вибір відповідної форми залежить від характеру та стилю документа. Так, у дипломатичній та офіційній сферах вживаються звертання добродію, пане, пані, іноді - колего.
Наведемо приклади звертань, які використовуються в ді ловому мовлен ні, особливо в листуванні:
У зразках запитань, які можуть бути на тестуванні, зустрічається питання, що стосується саме звертання:

Граматично правильною формою звертання є:

- Шановний Петре Петровичу!

Якщо ви уважно прочитали цю статтю, то з упевненістю оберете другий варіант, адже саме він є коректним: Шановний Петре Петровичу!

# data[].attributes.attachment_link.title
Звертання та клична форма

# data[].attributes.attachment_link.description
Не мають кличної форми займенники та прикметники. За потреби у звертанні використовується називний відмінок однини чи множини: Дорогі, дякую. Якщо звертання складається з двох слів, то прикметники та займенники у його складі також мають форму називного відмінка: шановний пане, зіронько моя. Як і всі відмінки, кличний відмінок утворюється за допомогою закінчень.

# data[].attributes.body
Запам'ятай!

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Українська Мова

# data[].attributes.headline
Відпочиваючи, навчай

# data[].attributes.body
Відпочиваючи, навчайся!

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Світлана Штандюк