# data[].attributes.body
- Lluita per l'obtenció d'alumnes
- Privatització de l'ensenyança.
- Es veuen als alumnes com a consumidors.

# data[].attributes.body
- L'equip docent ha d'estar en comunicació per tal de que hagi un aprenentatge continu.
- Els professors s'han d'ajudar entre ells per tal de facilitar les tasques.

# data[].attributes.body
- El principal objectiu és aconseguir benefici.
- No interessa l'aprenentatge dels alumnes

# data[].attributes.body
- Escola que preté la consciència dels alumnes amb el medi ambient i la contaminació.

# data[].attributes.body
- La necessitat de que les famílies donin a conèixer l'educació informal

# data[].attributes.body
- "és important remarcar el treball d'altres professionals que cal
tenir en compte com a elements integrants de la comunitat educativa: monitors i
monitores d'activitats, personal de menjador, personal administratiu, etc"
- La dinamicitat: el procés d'interacció i interrelació té un caràcter permanent i canviant

# data[].attributes.body
- L'objectiu que dóna sentit i justifica l'existència de l'escola és el d'oferir una educació de qualitat a tot l'alumnat

# data[].attributes.body
-  La comunicació: ha de ser rica, fluida, permanent i multidireccional.

# data[].attributes.body
- La comunicació: ha de ser rica, fluida, permanent i multidireccional
- La interrelació: ha de ser entre tots els recursos humans, materials i funcionals.
- La globalitat
- La dinamicitat
- L'autoregulació
- L'optimització

# data[].attributes.body
- La globalitat: implica la visió de conjunt.

# data[].attributes.body
FALTA AMPLIAR

# data[].attributes.body
Alguns apartats estan bastan incomplets, especialment el de la complexitat. Per altra banda hi ha apartats molt ben treballats a partir de les lectures. Cal revisar-ho tot!!

# data[].attributes.body
- L'escola com a empresa fomenta la individualitat.
- L'ensenyament es torna un negoci on els alumnes esdevenen clients.
- Els centres educatius competeixen entre si, per tant, és una forma organitzativa que es basa en la competència entre les escoles envers d'ajudar-se entre elles.
- No donen la importància que té l'aprenentatge dels alumnes, sinó que el que més els importa és la popularitat i el prestigi del centre.
- Les escoles s'especialitzen en una cosa concreta i és difícil treure les empreses dels centres escolars ja que aquests necessiten doblers.

# data[].attributes.body
- L'escola com a empresa és aquella que es fonamenta en que per aconseguir l'eficàcia dels sistemes d'enseyament s'ha d'augmentar la competència entre els centres educatius i cada un d'ells ha de lluitar per tenir més prestigi i en conseqüència més alumnes.
- A l'escola de l'empresa cal oposar-li l'escola de la ciutat.
- Tot i que les empreses aporten aspectes negatius al sistema escolar, les tècniques d'aquestes poden ser profitoses, però és necessari trobar el punt just.
La política de mercantilitzar l'educació té la seva lògica i fins i tot es podria dir que en alguns aspectes té la seva necessitat. Actualment Europa veu la societat com un conjunt d'empreses o millor dit, veu la societat com una empresa.
- Laval diu (com hem dit abans) que a l'escola com a empresa cal oposar-hi l'escola de la ciutat. Avui s'imposa la separació en matèria educativa però aquesta no és suficient. Ara toca construir un model educatiu digne d'un gran projecte democràtic.
- L'escola com a empresa es fonamenta en l'eficàcia. Existeix una competència entre els centres educatius per aconseguir prestigi, i per tant, més alumnes.
Però Laval ja hem vist que discrepa aquesta forma organitzativa. Ell creu que corr el ric de mantenir les desigualtats de la societat actual, i per això defensa una reorganització educativa de reducció de les desigualtats.

# data[].attributes.body
- L'escola funciona millor si és en comunitat.
- Per a un bon funcionament és necessària la participació de la gent de fora de l'equip docent.
- S'ha de relacionar l'escola amb la realitat.
- L'exterior influeix a l'escola.
- Es basa en una organització en la que tothom participa.
- Tracta de incloure la participació de tots els integrants d'una societat.
- Les escoles tradicionals no solen incloure a la comunitat.
- Les escoles del segle XXI inclouen a la comunitat, les famílies van al centre i col·laboren amb els alumnes i els docents; els experts visiten el centre per fer xarles; també van policies per informar sobre el perill de les xarxes i per ensenyar la seguretat vial...

# data[].attributes.body
- L'escola com a comunitat entén el centre educatiu com un entorn format per diversos col·lectius de persones que porten a terme una intensa i riquíssima interacció (alumnat, professorat, especialistes, famílies, personal no docent, entitats de l'entorn, suports externs...). I integra a tots els participants que formen part de l'educació,

- El centre educatiu ha de tenir una estructura organitzativa que garanteixi que tots els sectors que integren la comunitat educativa tinguin espais de participació, debat i coordinació. Aquesta coordinació necessita actituds de cooperació entre el professorat, l'alumnat i les famílies.

- Afavorir la participació de l'alumnat i la seva presència en estructures intermediàries contribueix a evitar un dels perills de l'organització escolar, que la reflexió sobre les estructures ens porti a veure aquests com l'objectiu últim de les accions de millora i ens faci perdre de vista el destinatari i objecte principal de l'organització escolar: l'infant.

- Es preocupa per les necessitats de la societat, és forta i cohesionada. És integradora d’interessos, persones i resultats. L’autoritat, la gestió i la presa de decisions són compartides però les funcions estan ben delimitades.

- Hi ha tres corrents:
-->  L'escola com a comunitat educativa personalista (LGE, 1970): insisteix en els valors de la persona i concep el centre educatiu com una comunitat.
-->  L'escola com a comunitat escolar democràtica amb la participació de tots els col·lectius en la gestió (LODE,1985): Reconeix l'existència de col·lectius diferents, i possibilita que aquests intervinguin en el govern i en la gestió dels centres.
-->  L'escola s'obre a la societat i treballa amb aliances amb la comunitat: És un nou  escenari escolar on molts de ciutadans assumeixen rols educatius i treballen al costat dels que tenen un estatus docent (professors qualificats). Alguns són educadors voluntaris, alguns pares i avis...

# data[].attributes.body
- Mostra les diferents dimensions de l'educació.
- Hi ha més presència de l'educació informal que de cap altre, ja que aquesta es realitza implícitament.
- L'escola mostra una organització complexa, ja que es una organització difícil de dur a terme ja que has de cohesionar molts de factors educatius.
- És una organització que inclou diverses realitats educatives.
- El model A (No solo ESO) deixa moltes mancances a l'ensenyament de valors o habilitats perquè varem veure al vídeo que tenen com a prioritat els continguts curriculars informals.
- El model B, mostra una visió de les escoles del segle XXI: ja que aquestes tenen en compte totes les realitats educatives dels alumnes, i a més dels continguts escolars ensenyen valors, habilitats...

# data[].attributes.body
- L'educació té 3 dimensions i cal tenir educació en tots els àmbits.
- L'educació formal és intencionada i planificada. Té lloc a les aules dels centres educatius oficials.
- La intervenció educativa a l'àmbit no formal també és intencional i planificada però es desenvolupa i té lloc fora de l'àmbit de l'escolaritat (centres d'esplai, activitats extraescolars: música, idiomes, esportes...).
- L'educació informal és aquella que es produeix de forma no intencional i no planificada, en la interacció quotidiana ( lectura d'una novel·la, veure un programa de televisió, parlar amb els amics, participar en una tertulia de cafè...)

# data[].attributes.body
- Confiança amb els docents i companyerisme.
- Estar disposts a noves propostes.
- Fer canvis conjunts i amb punts de vista compartits.
- Cohesió és igual a eficàcia.
- Comunicació entre tots els membres.
- L'equip docent, com a equip cohesionat no actúa individualment sino que s'ajuden entre ells.
- Aquesta cohesió motiva als docents i als membres de la comunitat educativa  per dur a terme un gran projecte educatiu.
- Al model A podem veure que aquesta escola no tenia un model cohesionat, competien entre ells i no tenien un projecte educatiu comú.
- Al model B veim que hi ha presència d'un equip cohesionat, amb un projecte comú i amb els mateixos objectius i expectatives.

# data[].attributes.body
- El centre educatiu com a sistema que entèn l'escola com un sistema on tots els membres i elements que la integren estan relacionats, de tal manera que els canvis en un element afecten a la resta del sistema, i s'autoregula de manera entròpica.
- Els sistemes presenten les següents característiques: estan formats per elements; cada element té una funció i es relaciona amb els altres; les relacions entre els elements varien amb el temps; quan diversos elements es relacionen i es coordinen realitzen noves funcions; i reben informació de l'exterior però també en generen.
- Un equip cohesionat ha de presentar una comunicació rica, fluida, permanent i multidireccional.
- La interrelació ha de ser entre tots els recursos humans, materials i funcionals.
- La globalitat implica la visió de conjunt.
- L'aula no és la unitat bàsica de l'educació formal ni cap professor pot actuar de manera individual i aïllada.
- Ha d'haver un procés d'interacció  i interrelació que té un caràcter permanent i canviant.
- El sistema s'autoregula i té la capacitat de pendre decisions, corregir errors i autoavaluar-se.
L'autoregulació dóna lloc a la optimització.
- L'autor defensa que un equip cohesionat es produeix quan tots els elements que integren l'escola estan relacionats, quan hi ha un canvi afecta a la resta del sistema i s'autoregula de manera entròpica (autopoièsis).
- L'escola no només està formada per docents, sinó que hi ha altres agents educatius com alumnat, especialistes, pares i mares.., però també hi trobam elements com els documents de centre i materials didàctics.
Tots aquests elements entren al sistema (inputs) i es relacionen els uns amb els altres.
A partir de les seves interaccions es generen sortides (outputs) o productes finals. Per exemple: objectius assolits o no assolits, noves expectatives, èxits...