# data[].attributes.body
Nikoline:
Vi synes digtet er godt og meget tankevækkende. Det får en til at tænke på sine egne drømme og fremtid. Budskabet kommer ret godt ud og man forstår ret godt hvad det er Tove Ditlevsen prøver at sige med digtet.

Man kan perspektivere digtet til "Blinkende Lygter" som også er skrevet af Tove Ditlevsen i 1947. Sammenligner man opbygningen af de to digte er de begge opbygget af strofer med 4 vers i hver. “Der bor en unge pige” har 8 strofer hvorimod “Blinkende Lygter” har 6. Begge digte har krydsrim.

Begge digte handler om barndom, sorg og identitet. De handler om hvordan voksenlivet ændrer en og man glemmer ens børnedrømme og barnlige glæde. I strofe 3 skriver hun fx “Højt som en stjerne en vårlig nat brænder din barnlige lykke, du søgte den siden, men fik kun fat dens flakkende sensommerskygge.” Her skriver hun om den lykke hun havde som barn, men hun langsomt voksede fra da hun blev voksen.

Man kan perspektivere der bor en ung pige med sangen “når jeg ser tilbage” af Ankerstjerne, da ligesom titler siger, ser Tove tilbage på hendes liv og hendes barndom.

# data[].attributes.body
Sara:
Temaerne i digtet er identitet, at ens drømme ikke altid går i opfyldelse og leve livet. Toves drømme var nærmest uvirkelige med de vilkår hun havde, så hun accepterer til sidst, at de ikke går i opfyldelse. Dette ville vi også mene er budskabet, da det har en stor og vigtig betydning og man har lov til at drømme stort, men der kan komme bump på vejen der stopper dem. De forventninger man får til digtet ved at læse titlen, er at man kommer tættere ind på den unge pige og får yderligere information om hendes identitet.

Målgruppen er voksne da sproget har en høj stil og er gammeldags. Også når hun skriver at måtte “sælge” drømmene for hus og brød. Det er voksne som køber huse og tjener til føden så derfor går den mere til voksne.

# data[].attributes.body
Noah:
Sproget i digtet er meget beskrivende, da der indgår mange tillægsord (hvor er de uskyldige smil, den alvorlige leg?) hvor jeg samtidig også synes sproget er minimalistisk da tillægsordene er med til at give effekten “showing not telling” (en regnvejrstone af sagte dryppende klage)

I digtet indgår metaforer og billedsprog (Men lever et sted som en spinkel og vigende skygge & Og der er min frelse, at jeg kan fornemme din røst som bølgeslag i mit blods tungsindige” samt sammenligninger (så blev du tilbage i barndommens undrende land, mens jeg går omkring og er til i en verden af stene) opremsninger (du er mit forsvar, min uro og dybeste trøst, bestandig og god gennem årenes liv og forandring) samt forskellige former for rim: ørerim og krydsrim.

Jeg ville mene der også indgår former for symbolik i digtet. Eksempler på dette kunne være:

“mens jeg går omkring og er til i en verden af stene.” at Tove nu er havnet i et sort hul, hvor der intet positivt er som der var dengang i barndommens land.

“men hun stirrer på mig fra spejlet, i øjnenes sø,” øjnenes sø kan symbolisere at hun græder og det er gennem hendes tårer, drømmene dukker op.

# data[].attributes.body
Lucca:
Der er 8 strofer med 4 linjer i hver. Linjerne er halvlange og er tit delt op med et komma. Det er krydsrim gennem hele digtet. Man kan fx se det i anden strofe, hvor første linje rimer på den tredje mig og leg, og anden linje rimer på fjerde glæde og kæde. Digtet er et lyrisk digt, da det ikke fortæller noget konkret men mere tanker og følelser.

Digtet handler om en pige, som betragter sit eget spejlbillede. I spejlet ser hun ikke sig selv, men hendes yngre jeg, med drømme og forhåbninger om fremtiden. Hendes liv er ikke blevet som hun havde forventet. Tværtimod er hun skuffet over den hun er blevet.

Konflikten er at hun ikke er som hun havde ønsket at blive.

Strofe 1: At vokse på

Strofe 2: Det glemte barn

Strofe 3: Forvirring

Strofe 4, 5 og 6: Slukkede drømme

Strofe 8: For evigt inden i

# data[].attributes.body
Julius:
Tiden i digtet er ikke rigtig beskrevet da man føler hendes tanker og følelser, men man kan delvist godt sige at der er flashbacks fordi man hun referer og tænker tilbage på dengang hun var lille. Digtet er skrevet i 1955 og i 55 og resten af 50èrne som var efterkrigsår, levede Danmark i frygten om nye krige skulle bryde ud. Det var et meget vanemæssigt år hvor mor skulle gå hjemme og passe hus, mand og børn.

Selvom der ikke bliver beskrevet noget miljø, kan man lidt fornemme at det foregår i arbejdermiljøet. Drømmen hun havde som barn var ikke nok til at tjene til føden. Hovedpersonen fremstår ikke som en fra overklassemiljøet eller som en der kommer fra en familie med mange penge.

# data[].attributes.body
Klara:
Det er en jeg fortæller fordi hun fortæller om den lille pige i hende selv

Det er indre synsvinkel for vi ser det fra fortæller og hun fortæller hvordan hun selv oplever det

Den taler udad fordi voksne tove snakker til lille tove inde i hende krop

Det er en hovedperson det er den lille tove som er inde voksne tove

personkarakteristik

Ydre hun er ung og er en pige. som ung var hun fattig hvilket vil sige hun ikke har fint tøj

Indre hun er meget drømmende en stor del af digtet handler om en hendes drøm så hun meget stærk siden det er hun ikke er dødet ud

# data[].attributes.body
Emil H:
Digtet hedder “Der bor en ung pige” og er skrevet af den store danske forfatter Tove Ditlevsen, som startede med at skrive og udgive omkring 1940’erne. Den blev udgivet i 1955. Tove har været igennem mange forhold igennem sit liv, hun blev gift 4 gange og mange af forholdene var ikke gode for hende, i en af forholdene blev hun stofmisbruger. Hun prøver at begå selvmord i 1974 men det lykkedes ikke. Men i 1976 lykkedes det hende at tage sit eget liv hos en veninde på Vesterbro. Digtet blev skrevet i modernismen som var en del af 1950’erne og 1960’erne. Den foretrukne genre i den tid var lyrikken og livssynet. Det er et prosadigt fordi det er et fortællende digt som viser os en historie.

# data[].attributes.body
Emil H:
Digtet er fra den litterære periode som hedder “avantgardistisk” - også kendt som den modernistiske litterære periode. Digtet er et traditionelt rim da det er bygget op i strofer hvor versene rimer med hinanden.