# data[].attributes.body
Ion Mincu a fost o figură de frunte a arhitecturii românești în secolul al XIX-lea, recunoscut drept creatorul unei arhitecturi naționale românești originale, cunoscută sub numele de stilul neoromânesc. În ultimele decenii ale secolului al XIX-lea, Europa era dominată de ideea identității naționale. În același spirit, Mincu era convins că arhitectura, ca mijloc de exprimare artistică, poate servi drept imagine a unei identități naționale. A fost primul arhitect român care a studiat monumentele arhitecturii medievale locale precum Palatul Mogosoaia și Mănăstirea Stavropoleos din București, precum și arhitectura populară muntenească. Din aceste modele Ion Mincu a preluat soluții tehnice și stilistice într-un mod inovator, integrându-le într-o sinteză originală , creând un nou stil arhitectural, neoromânul. Mincu este creatorul stilului arhitectural naţional şi fondatorul învăţământului arhitectural din România. În semn de recunoaștere pentru contribuția excepțională la dezvoltarea școlii naționale de arhitectură, din 1953, Universitatea de Arhitectură și Urbanism din București îi poartă numele.

# data[].attributes.body
Ion Mincu s-a născut în 1852. Între 1892-1897, are o activitate didactică și își aduce aportul la înființarea Școlii de arhitectură a Societății Arhitecților Români. Între 1898-1912 este profesor la atelierul de proiecte al Școlii Naționale de Arhitectură, iar apoi la Școala Superioară de Arhitectură din București. Ion Mincu a fost deputat în Parlamentul României între 1895-1899. Între 1903-1912 a fost președintele Societății Arhitecților Români. Ion Mincu a murit la 6 decembrie 1912.