# data[].attributes.attachment_link.title
Зарубіжна література у пані Зої | 8 клас Літературні лабіринти: інтерактивні путівники класичними та сучасними шед�... | Facebook

# data[].attributes.attachment_link.description
8 клас Літературні лабіринти: інтерактивні путівники класичними та сучасними шедеврами. До підсумкових уроків, фінішуємо. За потреби - користуйтеся. З повагою, Марія.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Зарубіжна література. На каву до Зої 

# data[].attributes.attachment_link.title
Сью Таунсенд. "Таємний щоденник Адріана Моула". Буктрейлер

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Цікаві факти з Крістіною

# data[].attributes.attachment_link.title
"Помаранчева дівчинка" аудіокнига скорочено - Юстейн Ґордер

# data[].attributes.attachment_link.title
Б.Космовська "Буба". Презентація роману

# data[].attributes.attachment_link.title
Богдан Ступка, вірш Ліни Костенко "Крила"

# data[].attributes.attachment_link.title
Р. Бах. Чайка Джонатан Лівінґстон. Частина друга (скорочено) | Джонатан

# data[].attributes.attachment_link.description
Онлайн-платформа до підручника «Зарубіжна література. 8 клас» авторського колективу під керівництвом Ольги Ніколенко (К., ВЦ ”Академія”, 2025)

# data[].attributes.headline
Л. Ємельянова

# data[].attributes.subject
Л. Ємельянова

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Оксана Єрцова

# data[].attributes.headline
Есе "Чи легко бути чайкою Джонатаном Лівінгстоном?"

# data[].attributes.subject
Есе "Чи легко бути чайкою Джонатаном Лівінгстоном?"

# data[].attributes.headline
Р.Бах. Біографія

# data[].attributes.subject
Р.Бах. Біографія

# data[].attributes.attachment_link.title
Презентація життя і творчості Р.Баха

# data[].attributes.headline
За матеріалами підручника (стор. 270) та відео створити аналогічну схему про Р.Баха, самостійно визначивши смислові блоки. 

# data[].attributes.subject
За матеріалами підручника (стор. 270) та відео створити аналогічну схему про Р.Баха, самостійно визначивши смислові блоки. 

# data[].attributes.attachment_link.title
Вправа "Упізнайте твори за фрагментами екранізації", 8 клас. | By Мария | Facebook

# data[].attributes.attachment_link.description
Вправа "Упізнайте твори за фрагментами екранізації", 8 клас.

# data[].attributes.headline
Есе "Що спільного в Чайки Джонатана і Дон Кіхота"? 

# data[].attributes.subject
Есе "Що спільного в Чайки Джонатана і Дон Кіхота"? 

# data[].attributes.attachment_caption
Річард Бах "Чайка Джонатан Лівінгстон"

# data[].attributes.headline
Правда/неправда

# data[].attributes.subject
Правда/неправда

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Wordwall - Create better lessons quicker

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
True: Чайка Джонатан Лівінгстон у Зграї почувався самотнім, Опинившись вигнанцем, Джонатан зустрівся з двома сріблястими чайками, На Небесах Джонатан зустрів войовничих чайок., Незабаром Джонатан Лівінгстон опанував мистецтво телепатичного спілкування, "Ти - рідкісна птиця, такі зустрічаються в кращому випадку одна на мільйон", - так сказав про Джонатана Саллівен, Джонатан повернувся до своєї Зграї., Флетчер Лінд - учень Джонатана ., False: Більшість чайок вдосконалювали своє вміння літати, тоді як Джонатан самотньо сидів на березі., Батьки зрозуміли та підтримували свого сина., Зграя пишалась своїм Джонатаном Лівінгстоном., Джонатан так і не навчився мистецтву телепортації., Джонатан вважав, що чайок треба любити такими, якими вони є - злими та ледачими,

# data[].attributes.attachment_link.title
Річард Бах "Чайка Джонатан Лівінгстон"

# data[].attributes.attachment_link.description
True or false - Items fly by at speed. See how many you can get right before the time runs out.

# data[].attributes.headline
Відгук на книгу

# data[].attributes.subject
Відгук на книгу

# data[].attributes.headline
Чайка на ім'я Джонатан Лівінґстон

# data[].attributes.subject
Чайка на ім'я Джонатан Лівінґстон

# data[].attributes.attachment_link.title
Р. Бах : text, images, music, video | Glogster EDU - Interactive multimedia posters

# data[].attributes.attachment_link.description
See the Glog! Р. Бах : text, images, music, video | Glogster EDU - Interactive multimedia posters

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Шкільна Література

# data[].attributes.attachment_link.title
Аудіокнига  " Чайка на ім'я Джонатан Лівінгстон " . Автор : Річард Бах

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Річард Бах

ЧАЙКА ДЖОНАТАН ЛІВІНГСТОН

Справжньому Джонатану-чайці,

що живе в кожному з нас

Частина перша

Був ранок, і золоті промені сонця вигравали на легких хвилях тихого моря. Десь за милю від берега закинув сіті рибальський човен, і звістка про це вмить долетіла до Зграї, що чекала сніданку. Ще мить - і тисячі чайок злетілися до човна, щоб вибороти собі якусь поживу. Новий день приніс нові клопоти.

А далеко від усіх, далеко від рибальського човна і від берега, вправлявся в польоті самотній птах - чайка Джонатан Лівінгстон. Він злетів на сто футів угору, опустив свої перетинчасті лапи, задер дзьоба, випростав уперед зігнуті крила і, хоч як це було боляче, силувався втримати їх у такому положенні. Випростані крила обтяжували рух, і він летів усе повільніше, поки шепіт вітру не стих у його вухах, а океан унизу не застиг на місці. Тоді він примружив очі, затамував подих і весь наструнчився в болісному зусиллі - ще трохи... на один дюйм... зігнути крила... Пір'я в нього стало дибки, він закляк у повітрі і впав.

Чайки, як ви знаєте, ніколи не діють нерішуче і не зупиняються в польоті. Спинитися на льоту - це для чайки страшний сором, просто ганьба!

Але Джонатан Лівінгстон - який без тіні сорому знову й знову вигинав напружені крила, щоб летіти все повільніше, а потім спинитися на місці, - був незвичайним птахом.

Більшість чайок не завдають собі клопоту, аби дізнатися щось про політ, - хіба що найнеобхідніше: як долетіти від берега до їжі та повернутися назад. Для більшості чайок головне - їжа, а не політ. А для цієї чайки політ був важливішим за їжу. Джонатан Лівінгстон над усе любив літати.

Проте любов'ю до польотів, як він скоро збагнув, не заживеш доброї слави серед птахів. Навіть його власні батьки дивилися скоса на те, як Джонатан з ранку до вечора літає десь сам-один, та ще й по сто разів шугає аж над водою - як то він казав, тренуючись у низькому польоті.

Він ніяк не міг збугнути - чому, літаючи на висоті, меншій за напіврозмах його крил, він може триматися в повітрі довше і без будь-яких зусиль? Його плавна посадка в низькому польоті завершувалася не гучним плюскотом при зануренні лап у воду, як зазвичай, а появою довгого пінного сліду, що тягнувся за тілом Джонатана, щойно він, підібгавши лапи, торкався води. Коли ж він почав сідати з підібганими лапами на берег, а потім міряти кроками довжину сліду, його батькам це вельми не сподобалося.

- Чому, Джоне, чому? - питала мати. - Чому ти не можеш поводитись, як усі? Оті низькі польоти - це забавка для пеліканів та альбатросів! Чому ти нічого не їси? Поглянь, синку, від тебе саме пір'я та кістки лишилися.

- Ну то й що, мамо? Нехай пір'я та кістки. Я хочу знати, що можу робити в повітрі і чого не можу. Я хочу знати, от і все.

- Бачиш, Джонатане, - мовив батько зовсім не сердито, - скоро зима. Рибальські човни будуть виходити в море нечасто, а риба, що зараз плаває мілко, піде вглиб. Коли вже ти хочеш чогось навчатись, то вчися краще, як здобувати їжу. Польоти - це дуже добре, та з них не проживеш. Не забувай, ти літаєш для того, щоб їсти.

Джонатан слухняно кивнув. Кілька днів по тому він намагався поводитись, як інші чайки; так, він справді дуже старався, і галасував щосили, коли бився за їжу біля рибальських човнів, і пірнав за шматками риби та хлібними крихтами... Та все було марно.

"Яка дурість, - подумав він нарешті - і рішуче кинув насилу здобутого анчоуса голодній старій чайці, що летіла слідом. - Весь цей час я міг би вчитися літатиІ Адже мені ще стільки треба вивчити!"

Невдовзі Джонатан знов опинивсь у морі сам-один - голодний, щасливий, жадібний до знань.

Він хотів знати все про швидкість польоту - і за тиждень дізнався про неї більше, ніж найшвидша чайка у світі.

Злетівши на тисячу футів угору, він щосили замахав крилами, стрімко шугонув униз і зрозумів, чому чайки складають крила, коли йдуть на стрімку посадку. Через шість секунд він уже летів зі швидкістю сімдесят миль за годину, зі швидкістю, при якій крило втрачає рівновагу в русі.

Знову та й знов те саме. Хоч як він пильнував, аби не розслабитись, - на великій швидкості сили полишали його, і він губив рівновагу.

Підйом на тисячу футів. Стрімкий ривок уперед, потім - униз, відчайдушний змах крил, вертикальне падіння. А потім - і так щоразу - його ліве крило завмирало на підйомі, він хилився набік, припиняв махати правим крилом і, безладно перевертаючись у повітрі, кулею мчав униз.

Він ніяк не міг здолати цей підйом на великій швидкості. Він зробив десять спроб - і всі десять разів, коли швидкість перевищувала сімдесят миль за годину, втрачав рівновагу і стрімголов летів у воду.

Річ у тім - зрозумів він нарешті, коли вже був мокрий як хлющ, - річ у тім, що на великій швидкості слід тримати крила непорушно: можна махати крилами лише доти, поки швидкість не перевищує п'ятдесяти миль за годину.

Тоді він злетів на дві тисячі футів угору і спробував іще раз, - стрімко прямуючи вниз, витягнув дзьоба, розпростав крила, а коли швидкість сягнула п'ятдесяти миль за годину, припинив ними рухати. Це було дуже важко, але ж спрацювалоІ Десять секунд він мчав зі швидкістю дев'яносто миль за годину. Джонатан установив світовий рекорд швидкості для морських чайок!

Але ця перемрга була скороминущою. Щойно він почав виходити з піке та змінив положення крил, невідома і нездоланна сила знову заволоділа ним і помчала його за собою зі швидкістю дев'яносто миль за годину. Джонатан почувався так, наче його тіло от-от вибухне, розлетиться на друзки. Стрімко, наче від вибуху, падаючи вниз, він уже не відчув страшного удару об тверду, мов камінь, воду.

Коли він нарешті опритомнів - а це вже була ніч, - він гойдався на хвилях у місячному сяйві. Понівечені крила були немов налиті свинцем, та ще тяжче тиснув на спину тягар поразки. Він потайки марив, аби цей тягар затягнув його у глибінь, на саме дно, щоб усе було скінчено.

Та коли він уже почав занурюватись у воду, якийсь дивний голос ледь чутно озвався до нього зсередини: "Тут нічого не вдієш. Я чайка. Проти своєї натури не підеш. Якби я справді мусив щось дізнатися про польоти, то мав би більше мозку в голові! Якби я справді міг навчитися швидко літати, то мав би короткі крила, як у сокола, і полював мишей, а не рибу. Батько мав рацію. Мені треба забути цю дурницю. Треба повернутися додому, до Зграї, і вдовольнитися тим, що я такий, як є, - жалюгідна, нікчемна чайка".

Голос умовк, і Джонатан скорився йому. Вночі чайка мусить сидіти на березі, і відтепер - так пообіцяв самому собі - він буде звичайною чайкою. Так буде краще для всіх.

Він насилу відірвався від темної води і полетів до берега, радий, що навчився берегти сили в низькому польоті.

"Та ні, що це я, - схаменувся він. - Це все в минулому. Я мушу забути все, чого навчився. Я просто чайка, я такий, як усі інші чайки, і літатиму, як вони". І він із болісним зусиллям піднявся на сто футів угору та чимдуж замахав крилами, кваплячись до берега.

Тепер, коли він вирішив бути просто звичайною чайкою у Зграї, йому полегшало - адже розірвано пута, якими він сам себе зв'язав. Не буде більше ніякого навчання, не буде боротьби - отже, не буде й поразок. І як хороше ні про що не думати, просто летіти в темряві, летіти до берегових вогнів...

"Темно! - раптом пролунав той самий тривожний голос. - Чайки не літають, коли темно!"

Та Джонатан не хотів слухати. "Як хороше, - думав він. - Ясний місяць, світла стежка на воді, вогники на березі - все таке мирне, спокійне..."

"Спускайся вниз! Чайки не літають у темряві! Якби ти справді міг літати в пітьмі, то мав би совині очі! Мав би більше мозку в голові! Мав би короткі крила, як у сокола!"

У нічній темряві, на висоті ста футів, Джонатан Лівінгстон примружив очі. І біль, і роздуми - все зникло безслідно.

Короткі крила. Короткі крила сокола!

Ось тобі й відповідь! "Який я був дурний! Усе, що мені треба, - це маленьке, крихітне крило; все, що мені треба, - це скласти крила, так, щоб у польоті ворушити самими кінчиками! Короткі крила!"

Він піднявся на дві тисячі футів над чорною безоднею моря і, ані хвилі не думаючи про поразку, про загибель, щільно притиснув до тіла широкі частини крил, а самі кінчики, вузькі, мов кинджали, виставив назустріч вітру - і стрімко кинувся вниз.

Вітер грізно ревів у нього над головою. Сімдесят миль за годину, дев'яносто, сто двадцять, іще швидше... Тепер, при ста сорока милях за годину, йому було не так важко долати вітер, як при сімдесяти; один легенький порух кінчиками крил - і він вийшов із піке та промчав над хвилями, мов сіре гарматне ядро в польоті до місяця.

І, дивлячись примруженими очима в лице пітьмі та вітру, він відчув шалену радість. "Сто сорок миль за годину! І все під контролем! Якщо я почну піке з п'яти тисяч футів, а не з двох, - цікаво, з якою швидкістю?.."

Недавні роздуми та обіцянки було забуто, ніби їх звіяв могутній стрімкий вітер. Але він не картав себе за те, що порушив слово. Ці клятви - для чайок, що згодні бути звичайними чайками. А той, хто хоч раз торкнувся вершини пізнання, не може зв'язувати себе такими обітницями.

На світанку Джонатан продовжив тренування. З висоти п'ять тисяч футів рибальські човни в морі здавалися малими трісочками на голубому тарелі, а Зграя за сніданком - хмаркою летких порошинок.

Він лишився живий, був сповнений сили, тремтів від радості - був гордий, що опанував свій страх. І тому він не вагаючись притиснув до тіла передню частину крил, випроставши самі кінчики, і поринув униз, до моря.

Спустившись на чотири тисячі футів, він досяг граничної швидкості, і вітер постав проти нього, мов щільна пульсуюча запона, що перешкоджала йому рухатися швидше. Він летів прямо чимдалі вниз, зі швидкістю двісті чотирнадцять миль за годину. Якщо випростати крила зараз, на такій швидкості, то його розірве на мільйон шматків, і він розумів це дуже добре. Але ж швидкість - це могуття, швидкість - це радість, швидкість - це просто краса!

Він почав виходити з піке на висоті тисячу футів, і кінчики його крил залопотіли й зігнулися під шаленим вітром, а рибальський човен і зграя чайок кудись зникли - і раптом виросли просто в нього перед очима, затуливши собою шлях.

Він не міг зупинитися; навіть не знав, як повернути на такій швидкості.

Зіткнення - це смерть.

І тому він заплющив очі.

І сталося так, що того ранку, на світанні, чайка Джонатан Лівінгстон врізався просто у Зграю, що спокійно снідала, - влетів як вихор, на швидкості двісті чотирнадцять миль, із заплющеними очима! Та, мабуть, Чайка Долі йому всміхнулася - ніхто не загинув.

Коли ж він знову підвів голову до неба, то все ще мчав зі швидкістю сто шістдесят миль за годину.

# data[].attributes.attachment_link.title
Чайка Джонатан Лівінгстон - Річард Бах, повний текст твору

# data[].attributes.attachment_link.description
Річард Бах ЧАЙКА ДЖОНАТАН ЛІВІНГСТОН Справжньому Джонатану-чайці, що живе в кожному з нас Частина перша Був ранок, і золоті промені сонця вигравали на легких хвилях тихого моря. Десь за милю від берега закинув сіті рибальський човен, і звістка про це вмить долетіла до Зграї, що чекала сніданку.

# data[].attributes.headline
Схема "Чайка..."

# data[].attributes.subject
Схема "Чайка..."

# data[].attributes.headline
Прочитайте статтю. Вкажіть 2-3 алегоричні образи в оповіданні Р.Баха "Чайка Джонатан Лівінгстон"

# data[].attributes.subject
Прочитайте статтю. Вкажіть 2-3 алегоричні образи в оповіданні Р.Баха "Чайка Джонатан Лівінгстон"

# data[].attributes.headline
Закінчіть схему "Сюжет оповідання"

# data[].attributes.subject
Закінчіть схему "Сюжет оповідання"

# data[].attributes.headline
Чайка Джонатан Лівінгстон та інші

# data[].attributes.subject
Чайка Джонатан Лівінгстон та інші

# data[].attributes.headline
Шлях Джонатана до пізнання

# data[].attributes.subject
Шлях Джонатана до пізнання

# data[].attributes.headline
Сенс життя Джонатана Лівінгстона

# data[].attributes.subject
Сенс життя Джонатана Лівінгстона

# data[].attributes.attachment_caption
Антуан де Сент-Екзюпері - Вікіпедія

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
французький письменник, військовий льотчик

Антуа́н де Сент-Екзюпері́ ( фр. Antoine Marie Roger de Saint-Exupéry, серед друзів відомий як Сент-Екзюпері; 29 червня 1900, Ліон - 31 липня 1944, Тірренське море) - французький письменник і авіатор, граф. Автор твору "Маленький принц".

Народився у старовинній прованській аристократичній родині. Батько помер, коли Антуану було 4 роки, і вихованням 5 дітей займалася мати, графиня Марі де Сент-Екзюпері.

Антуан закінчив школу єзуїтів у Монтре. Його рідні готували йому блискуче майбутнє, але доля хлопчика визначилася, коли в місті Амберьє 12-річного Антуана взяв із собою в демонстраційний політ льотчик Жюль Ведрін[9]. В ті роки, на світанку ери повітроплавання, професія льотчика була рідкісною та романтичною. Вона цілком відповідала характеру й прагненням юнака, закоханого в небо.

З початком Другої світової війни повернувся до французької військової авіації, а після капітуляції Франції, наприкінці 1940 року, емігрував до США.

У Нью-Йорку 1943 року вийшов друком "Маленький принц". Сент-Екзюпері власноруч ілюстрував його акварелями. Це єдине видання, яке побачило світ за життя автора.

Сент-Екзюпері в кабіні свого останнього літака

Із 1943 року служив військовим льотчиком у французькій армії у Північній Африці. Нагороджений Воєнним хрестом Французької Республіки.

Браслет Сент-Екзюпері, знайдений у морі біля Марселя

Друзі Антуана згадували, що в останній рік життя письменник чимало ризикував своїм життям. Перед своїм останнім польотом залишив записку: "Якщо мене зіб'ють, я абсолютно ні про що не жалкую...". Через свій вік та поранення, мав певні вади здоров'я та обмеженість рухів[10].

31 липня 1944 року вирушив у бойовий виліт, з якого не повернувся. До кінця XX століття Екзюпері вважали зниклим безвісти, однак 1998 року з'явилося підтвердження його смерті.

На зображені є частина залишків Lockheed P-38 Lightning, яким літав Сент-Екзюпері, коли зник над Середземним морем, і які були знайдені та ідентифіковані в 2004 році. Модель його P-38 підвішена, вгорі, зліва.

У 1998 році у сіті рибалки Жана-Клода Б'янко потрапив браслет Антуана, який став ключем до підтвердження його смерті. У травні 2000 року дайвер Люк Ванрел знайшов рештки літака Антуана Lockheed P-38 Lightning на глибині 70 метрів. Зараз ці уламки зберігаються у музеї авіації та космонавтики в паризькому передмісті Ле Бурже.

Восени 2003 року поруч з ним знайшли рештки іншого літака, збитого за рік до Екзюпері. Пілотом у ньому був Алексіс цу Бенгайм унд Штайнфурт, молодий німецький хлопець, який розбився під час свого першого і останнього польоту[11].

1945 року "Маленького принца" надрукували у Франції. У розпорядженні французького видавця не було малюнків Сент-Екзюпері, тому їх копіювали з американського видання і, як з'ясувалося значно згодом, іноді зі значними помилками. Французька публікація 1945 року стала джерелом усіх наступних. Деякі помилки вкралися і в текст.

1948 - опубліковано незакінчену повість "Цитадель".

Існує кілька версій смерті Антуа́на де Сент-Екзюпері́ в авіакатастрофі 31 липня 1944 р.:

Консуело де Сент-Екзюпері Consuelo de Saint Exupéry. (дружина письменника)

Зі своєю красунею-дружиною Екзюпері зустрівся 1930 року, під час праці в Буенос-Айресі. Консуело Гомес Карільйо, якій не було й 22 років, устигла вже двічі побувати у шлюбі. Її другий чоловік, гватемальський дипломат і письменник Енріко Гомес Карільйо, наклав на себе руки.

Вона чудово розумілася на живописі, непогано ліпила, дружила зі Сальвадором Далі та Максом Ернстом. Була відома своєю ексцентричністю: на світський прийом графиня де Сент-Екзюпері могла прийти у лижному костюмі та гірських черевиках.

Вона внесла в життя Антуана поезію, фантазію, легкість. Троянда з "Маленького принца" була списана саме з Консуело.

Роман "Нічний політ", розпочатий у період їхніх палких стосунків, було написано фактично завдяки твердій стійкості Консуело: Сент-Екзюпері одержував доступ до спальні лише тоді, коли в щілину під дверима просовував чергові 5-6 списаних аркушів рукопису.

У розлуках Сент-Екзюпері дуже сумував за Консуело. За два дні до того, як вирушити на війну, він заздалегідь написав розгорнуте любовне послання дружині: "Виткай для мене плащ із твого кохання, Консуело, і жодна куля не зачепить мене!".

Місце народження Антуана де Сент-Екзюпері в Ліоні на вулиці, яка тепер носить його ім'я

Пам'ятний напис в Пантеоні в Парижі.

Пам'ятний напис на будинку в Квебеці, де проживав Екзюпері

Антуан де Сент-Екзюпері в Монреалі, Канада, травень 1942 р.

Сент-Екзюпері, Антуан Марі Роже де // Зарубіжні письменники. Енциклопедичний довідник : у 2 т. / за ред. Н. Михальської та Б. Щавурського. - Тернопіль : Навчальна книга - Богдан, 2006. - Т. 2 : Л - Я. - С. 512. - ISBN 966-692-744-6.

# data[].attributes.attachment_link.title
Антуан де Сент-Екзюпері - Вікіпедія

# data[].attributes.attachment_link.description
французький письменник, військовий льотчик Антуа́н де Сент-Екзюпері́ ( фр. Antoine Marie Roger de Saint-Exupéry, серед друзів відомий як Сент-Екзюпері; 29 червня 1900, Ліон - 31 липня 1944, Тірренське море) - французький письменник і авіатор, граф. Автор твору "Маленький принц". Народився у старовинній прованській аристократичній родині.

# data[].attributes.headline
Бублики 8 кл.

# data[].attributes.subject
Бублики 8 кл.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Оксана Єрцова

# data[].attributes.body
Контрольна робота

# data[].attributes.headline
Паспорт героя

# data[].attributes.subject
Паспорт героя

# data[].attributes.attachment_link.title
Паспорт Буби

# data[].attributes.headline
Проблематика Буби

# data[].attributes.subject
Проблематика Буби

# data[].attributes.attachment_link.title
Проблематика Буби

# data[].attributes.headline
Сканворд. Знайти 14 слів. Пояснити, яким чином вони стосуються героїні роману.

# data[].attributes.subject
Сканворд. Знайти 14 слів. Пояснити, яким чином вони стосуються героїні роману.

# data[].attributes.headline
Паспорт твору

# data[].attributes.subject
Паспорт твору

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Оксана Єрцова

# data[].attributes.attachment_link.title
“Буба” аналіз (паспорт) твору

# data[].attributes.headline
Тека Чередніченко

# data[].attributes.subject
Тека Чередніченко

# data[].attributes.attachment_caption
Б.Космовська.pptx

# data[].attributes.headline
Б.Космовська

# data[].attributes.subject
Б.Космовська

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Оксана Єрцова

# data[].attributes.attachment_link.title
Б.Космовська.pptx

# data[].attributes.attachment_caption
Вам надано доступ до файлу kosmovska_buba

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Оксана Єрцова

# data[].attributes.attachment_link.title
Вам надано доступ до файлу kosmovska_buba

# data[].attributes.attachment_caption
Барбара Космовська - Буба (скорочено)

# data[].attributes.headline
Б.Космовська "Буба"

# data[].attributes.subject
Б.Космовська "Буба"

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Барбара Космовська

Буба

Стислий переказ, автор переказу: Світлана Перець.

Авторські права на переказ належать Укрлібу

ПІВТОРИ ПАРТІЇ

16-тирічна Буба (дівчину звати Агнешка, але ніхто не використовує цього імені) разом з сім'єю живе у Польщі в просторому помешканні на третьому поверсі багатоповерхівки на вулиці Звіринецькій. Буба не раз замислювалася, чи хтось у сім'ї знає, як її звуть насправді. Дівчина не любила свого прізвища, бо почувши його, люди завжди питали про маму або тата. Мама Марися була відомою письменницею, а тато Павел був ведучим на телебаченні. Буба відчувала, що від неї теж чогось очікують.

Якось Буба поверталася з ліцею, мріючи, як її зустрінуть вдома і розпитуватимуть про справи. Вона знала, що окрім їхньої хатньої робітниці пані Бартошової ніхто її ні про що не запитає.

Вдома мама збиралася на зустріч з читачами і виглядала чудово. Вона тільки сьогодні згадала, що вчора у Буби був день народження, і запитала, чому вона не нагадала. "Бо вас не було", - відповіла дочка. "Справді. Нас учора не було. Але дідусь був..." Буба нагадала, що в дідуся Генрика хвороба Альцгеймера, і він навіть про власний день народження не пам'ятає. Тут зайшов дідусь і сказав, що усе добре пам'ятає, навіть про день народження дочки Марисі.

У квартиру завітало подружжя Маньчаків, і мама згадала, що запросила їх пограти у бридж. Вона не могла відмінити зустріч, тому пані Віолетта і пан Вальдек згодилися зіграти з дідусем і Бубою. Маньчаки зазвичай вигравали, а сьогодні не могли завершити гру, бо подзвонила сусідка пані Коропова і вимагала, щоб Маньчаки забрали свою машину, якою перегородили дорогу.

Коли Буба полегшено зачинила двері за Маньчаками, зателефонував батько. Дідусь кинувся жалітися йому, що Буба жахливо грала, а це свідчить про те, що дитина занедбана.

ЗАПЕКЛИЙ АТЕЇСТ ПОЧИНАЄ ДІЯТИ

Мама, яку Буба рідко зустрічала вдома, готувалася до зустрічі з ксьондзом Кореком. Додому саме прийшов батько, запеклий атеїст, і намагався коментувати її філософські погляди, зокрема ті, що стосувалися релігії. З кухні визирнула Бартошова й покликала їсти рибу.

Дідусь був незадоволений, бо знову була риба. Він тихенько сказав, що не любить Бартошової, і колись вона доведе його до смерті. Бартошова бачила, що дідусь її не долюблює, тому розповіла, що він знову був в "Спортлото" і програв усю пенсію. Павел вирішив не казати Марисі про це, адже в той день було його чергування.

Коли батько і Буба лишилися самі, він спитав, як її справи. Кожну розмову він починав однаково. Питання було загальним і аж ніяк не заохочувало Бубу до звірянь. Що їй було відповісти? Що не все гаразд? Що батько вже тричі переносить їхню поїздку на Віслу? Що вчитель англійської по-англійськи кепкує лише з Буби, і що вона по-англійському йде з уроку? Що Адась, той самий, з яким Буба знайома з дитсадочка і якого любить, почав зустрічатися з Йолькою? Зате батько похвалився, що стане ведучим нової програми "Повір мені", у якій відбуватимуться зустрічі перед камерою людей, котрі перестали вірити одне одному. Буба сказала, що будь-яке "ридання на екрані" просто огидне.

ГІЛКА НА ГРУДЯХ

У своїй кімнаті Буба чула, як батьки сваряться через пізнє мамине повернення. Буба уже хотіла слухати музику в навушниках, коли до неї зайшов дідусь. Він вважав, що сварка затягнеться на тиждень, а Буба нагадала, що батьки завтра підуть разом до театру й помиряться. Бартошова попросила дідуся і Бубу піти в магазин, бо прийдуть гості і треба приготувати шведський стіл. Вона дала список, гроші і наказала пильнувати дідуся, щоб не зник, як останнього разу.

Прогулянка засніженими вулицями між магазинами належала до дідусевих улюблених занять. Роздивляючись вітрини, він тішився, як дитина. Особливо полюбляв спортивні магазини й крамниці іграшок. Найдужче дідусь цінував відділ алкогольних напоїв. Продавчині добре його знали. Вони розуміли, що він нічого не купить, але старенький дуже цікаво розповідав про довоєнні горілки.

Цього разу дідусь теж довго говорив, а Буба дуже кудись поспішала. Дідусь не розпитував куди, він взяв усі торби, дав грошей на таксі і пообіцяв не йти у "Спортлото".

* * *

Коли Буба повернулася додому, у вітальні були гості. Батьки уже помирилися і виглядали закоханими. Буба з дідусем підглянули, що до батьків прийшли телеведуча, її чоловік, якийсь негр і двоє зовсім нових людей.

Згодом онука і дідусь грали в карти і Буба розповіла, що їздила до ліцею, де збиралися усі харцери (польські скаути). Але Йолька прибула раніше і вже сиділа з Адасем, який є провідником харцерів і засновником загону. Для дідуся було цікаво дізнатися, що хлопець - син пані Куницької, яка продає квиточки у "Спортлото". Дідусь здогадався, що внучка закохалася, і сказав, що любить Бубу більше, ніж Марисю і Бубину старшу сестру Ольку.

* * *

Снідала сім'я Буби в радісній атмосфері. Дідусь скористався цим моментом і випрохав собі похід на футбольний матч, пообіцявши, що коли йому куплять пляшку бренді, він не цупитиме алкоголь з домашнього бару. Буба розповіла, що через два дні будуть батьківські збори. Батько не міг піти, бо мав їхати у Гданськ, а от мама пообіцяла піти, тільки спитала, в якому класі Буба. Дівчина була вражена таким невіглаством батьків щодо цілком очевидних речей. Мама виправила, що знає, котрий клас, тільки не знає букви. "До першого "А". Я ж вам казала...", - відповіла Буба.

Тільки мама сказала, що давно не було Маньчаків, як вони подзвонили у двері. Гості сказали, що не голодні, але накинулися на млинці, а потім вирішили зостатися й на обід, бо Бартошова готувала чудовий м'ясний рулет з яблуками. Маньчакова завжди вдягалася доволі дивно, а сьогодні мала ще й брошку у вигляді гілки і говорила, що це мотив лісу. З цієї прикраси кепкував дідусь.

ХЛІБ НЕ НАДТО НАСУЩНИЙ

Мати повернулася з батьківських зборів знервована, бліда й сердита. Буба перелякано дивилася на маму і здогадувалася, що вона дізналася про проблеми з англійською. Та мама чомусь заплакала, а потім сказала, що Буба не ходить до жодного ліцею, та ще й брехуха, бо ніхто з учителів Буби й на очі не бачив! Виявилося, що мама ходила не в той ліцей.

* * *

Після обіду мама писала книгу і ніяк не могла придумати, що жінка повинна сказати закоханому чоловікові в певній, так би мовити, інтимній ситуації. Мама звернулася по допомогу до Буби, яка запропонувала спробувати обійтися без слів, використавши опис почуттів.

Нарешті Буба наважилася подзвонити до Адася. Вона збрехала, що не встигла ще купити підручник з фізики, і запропонувала хлопцеві прийти і вчитися разом. Після розмови Буба заховала свій підручник на кухні у хлібниці, приготувала сік і вилила на голову трохи маминих парфумів.

Батьки були здивовані, коли в кімнату дочки зайшов височенний хлопець. Лише дідусь знав, що то "малий Адась Куницький з Бубиного дитсадочка". Мати блискавично прийняла рішення занести у кімнату дочки бутерброди і чай, але з нею мали піти батько з дідусем, щоб Буба не подумала, що лише мама їй не довіряє. Коли мама шукала хліб, то знайшла підручник з фізики, яку дочка з Адасем саме вчили. Батьки вирішили нести бутерброди, а дідусь - книжку.

* * *

Буба попросила Адася залишитися ще, але він уже домовився з Йолькою. Хлопець сказав, що зайде післязавтра, бо Йолька їде на якісь курси для модельок, і він буде вільний цілий день.

Раптом у дверях стала вся родина. Мати тримала чай, батько - таріль з бутербродами, а за його спиною дідусь вимахував підручником з фізики і говорив, що вони знайшли його в хлібниці. Адась сказав, що йому треба йти і добре, що Буба має все-таки цей підручник, тож він свій забере.

Хлопець пішов, а Буба голосно плакала.

Стислий переказ, автор переказу: Світлана Перець.

Авторські права на переказ належать Укрлібу

НА ЗАХИСТІ ШЕДЕВРУ

Пані Віолетта і пан Вальдек заїхали в гості після катання на лижах. Маньчаки виглядали, як із хреста зняті. Маньчак хвалився, що його дружина народилася з лижами на ногах, а от у нього сьогодні був дебют. Дідусь кепкував з них.

Увечері батьки побачили, що Маньчаки з'їли усі голубці. Батько був злий, але мама сказала, що один раз можна з'їсти і яєшню. Дідусь повідомив, що Маньчаки забрали і яйця, бо хотіли спекти пончики й запросити маму з татом на дегустацію. Мати вмовила батька, і вони пішли до Маньчаків. Буба знала, що Маньчаки ці яйця позичили для яєчні і нікого не запрошували, але дід вважав, що прогулянка добре вплине на батьків.

* * *

Мати отримала погану рецензію на книжку і сильно засмутилася. Буба намагалася заспокоїти її і пообіцяла, що прочитає усі її книжки. Дочка брехала, що жінка м'ясника, дорвавшись до "Блакитного птаха", читала до ранку, і чоловік відібрав у неї книжку, бо вона вдома нічого не робила. Буба говорила, що дівчата з її класу теж читають мамині книжки, на уроках. Раптом з дідусевої кімнати долинув голос. Дідусь читав уривок з "Службової сонати". Потім він прийшов до дочки і внучки і сказав, що два дні тому прочитав "Посланця пекла", а сьогодні дозволив собі взяти наступну книжку, і вона чудова.

Мати недовірливо приглядалася до Буби й дідуся, але не побачила на їхніх обличчях нічого підозрілого. Вона вирішила ще попрацювати над "Машиною кохання". Обличчя її поволі проясніло. Мати не зауважила потиску двох рук. Меншої, дівочої, і великої, старечої.

ЧАС НА СЦЕНУ

Буба вмовляла дідуся дивитися прем'єру батькової передачі. Матері не було вдома, бо пішла на зустріч із перекладачем. Дідусь жартував, що батьки стали кар'єристами, і він не хотів, щоб Буба пішла їхніми слідами: писати поганенькі романчики або мавпувати на екрані на очах усієї Польщі. Дід бачив онуку на міжнародних змаганнях за титул королеви бриджу.

Смакуючи розсольником Бартошової, Буба і дідусь слухали передачу. Старий намагався перекричати екзальтовану розмову усміхненого зятя з учасниками передачі. Він жартував, що краще вже дивитися якийсь бразильський серіальчик: буде не менш смішно.

Раптом у двері подзвонили. На порозі стояла Олька з маленьким сином Францішеком. Буба такі сцени вже знала: старша сестра прийшла додому, бо розлучається з Робертом. Дідусеві це не сподобалося, він зблід, і Буба перелякалася, що доведеться знову, як під час останніх Ольчиних відвідин, викликати швидку.

# data[].attributes.attachment_link.title
Барбара Космовська - Буба (скорочено)

# data[].attributes.attachment_link.description
Барбара Космовська Буба Стислий переказ, автор переказу: Світлана Перець. Авторські права на переказ належать Укрлібу ПІВТОРИ ПАРТІЇ 16-тирічна Буба (дівчину звати Агнешка, але ніхто не використовує цього імені) разом з сім'єю живе у Польщі в просторому помешканні на третьому поверсі багатоповерхівки на вулиці Звіринецькій.

# data[].attributes.headline
Запишіть 10 уроків Чайки Джонатана Лівінгстона

# data[].attributes.subject
Запишіть 10 уроків Чайки Джонатана Лівінгстона

# data[].attributes.headline
Чайка на ім'я Джонатан Лівінґстон

# data[].attributes.subject
Чайка на ім'я Джонатан Лівінґстон

# data[].attributes.attachment_link.title
Р. Бах : text, images, music, video | Glogster EDU - Interactive multimedia posters

# data[].attributes.attachment_link.description
See the Glog! Р. Бах : text, images, music, video | Glogster EDU - Interactive multimedia posters

# data[].attributes.headline
Таксономія Блума

# data[].attributes.subject
Таксономія Блума

# data[].attributes.headline
Заповніть картку "Візитна картка книги"

# data[].attributes.subject
Заповніть картку "Візитна картка книги"

# data[].attributes.headline
Напишіть есе за однією з цитат казки

# data[].attributes.subject
Напишіть есе за однією з цитат казки

# data[].attributes.headline
Шлях до себе

# data[].attributes.subject
Шлях до себе

# data[].attributes.headline
Маленький принц

# data[].attributes.subject
Маленький принц

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
При́тча - це твір, в основу якого покладено повчально-алегоричний сюжет, побудований на прихованому порівнянні.

На відміну від багатозначності тлумачення байки, у притчі зосереджена певна дидактична ідея.

Сюжет притчі будується в образній формі, на життєвих ситуаціях, на повсякденних спостереженнях суспільного життя. На перший погляд здається, що зміст притчі дещо прихований і мовлення притчі проводиться наздогад. Але це не так. Притчі мають надзвичайно великий зміст, колосальний задум, неабиякий замисел. Вони винятково дохідливо сприймаються. Притчі уособлюють в собі й світські ситуації, й приповідки, й народні спостереження, й загалом всю народну мудрість а в Євангелії ще й Господню науку. Багато притч Ісуса Христа описали святі євангелісти Матвій, Марко, Лука та Іван, і, безперечно, багато притч Ісуса залишилися не записані й, на жаль, не дійшли до наших днів.

У перекладі з грецької мови слово "притча" - це "йти пліч-о-пліч", себто притча пліч-о-пліч ставить відоме з невідомим. Адже притча дозволяє зрівняти відому істину з невідомою. Істини в притчах подавалися у символах, образах та алегоріях

Притчі були надзвичайно популярні серед Стародавніх народів Сходу і це був фольклорний, народний жанр. Народні притчі нерідко містили в собі викривальні мотиви.

Притча відома за "Панчатантрою". Вона широко застосовується в Євангелії, виражаючи в алегоричній формі духовні настанови, як, приміром, "Притчі Соломона". Це збірник мудрих, моральних, наставницьких висловів, багато з яких належить царю Соломону, частину з яких він зібрав серед народу за волею Божою, що вслід за Псалтирем набули широкого вжитку за часів Київської Русі. Особливої популярності зазнала "Повість про Варлаама і Йосафа", що стала предметом наукової студії І. Франка. Цей жанр мав великий вплив на його творчість, недарма оригінальні притчі складають композиційну основу його збірки "Мій Ізмарагд" ( 1898). Звертаються до притчі і сучасні поети ( Д. Павличко, Ліна Костенко та ін.). Позначився жанр притчі і на українському малярстві, зокрема на серії малюнків Т. Шевченка.

В новітній європейській літературі притча стала одним із засобів вираження морально-філософських роздумів письменника, нерідко протилежних до загальноприйнятих, панівних у суспільстві уявлень. Тут притча не зображує, а повідомляє про певну ідею, покладаючи у свою основу принцип параболи: оповідь немовби віддаляється від даного часопростору і, рухаючись по кривій, повертається назад, висвітлюючи явище художнього осмислення у філософсько-естетичному аспекті ( Б. Брехт, Ж.-П. Сартр, А. Камю та ін.), як, наприклад, вчинив Кафка у своїх "Оповіданнях для хрестоматії".

У такій новій якості спостерігається притча і в творчості сучасних українських письменників, зокрема В. Шевчука ("Дім на горі", "На полі смиренному" та інші).

# data[].attributes.attachment_link.title
Притча - Вікіпедія

# data[].attributes.attachment_link.description
При́тча - це твір, в основу якого покладено повчально-алегоричний сюжет, побудований на прихованому порівнянні. На відміну від багатозначності тлумачення байки, у притчі зосереджена певна дидактична ідея. Сюжет притчі будується в образній формі, на життєвих ситуаціях, на повсякденних спостереженнях суспільного життя. На перший погляд здається, що зміст притчі дещо прихований і мовлення притчі проводиться наздогад.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Довідник цікавих фактів та корисних знань

# data[].attributes.attachment_link.title
"Маленький принц" аудіокнига українською (скорочено). Антуан де Сент-Екзюпері

# data[].attributes.headline
Мешканці астероїдів 

# data[].attributes.subject
Мешканці астероїдів 

# data[].attributes.headline
Образи-символи

# data[].attributes.subject
Образи-символи

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Журнал "Зарубіжна література в школах України" - Максимально ефективний журнал

# data[].attributes.attachment_link.title
Для дистанційного навчання. 10 клас. Зарубіжна література. Експрес-уроки Ольги Ніколенко - Журнал "Зарубіжна література в школах України"

# data[].attributes.attachment_link.description
Для дистанційного навчання. 10 клас. Зарубіжна література. Експрес-урок професора Ольги Ніколенко. Гомер. "Одіссея" https://youtu.be/_IcZELK5N-A Для дистанційного навчання. 10 клас. Зарубіжна література. Експрес-урок професора Ольги Ніколенко. Данте. "Божественна комедія" https://youtu.be/SQT1ekAH30M Для дистанційного навчання. 10 клас. Зарубіжна література. Експрес-урок професора Ольги Ніколенко. Вільям Шекспір. "Гамлет" https://youtu.be/3JC_Llxyw-Q Для дистанційного навчання. 10 клас. Зарубіжна література.

# data[].attributes.body
Чайка Джонатан Лівінгстон

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
зарубіжна література

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
українська література інновації

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
інтерактивні методи

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
світ літератури

# data[].attributes.attachment_link.title
Р.Бах. Презентація життя і творчості - 8 клас. Презентації - Презентації - Допомога учню та вчителю - Світ літератури

# data[].attributes.attachment_link.description
Сайт про українську, зарубіжну літературу та методику викладання

# data[].attributes.attachment_caption
Текст МП з виділеними цитатами.pdf

# data[].attributes.headline
Напишіть есе за однією з цитат з казки, які виділені в тексті підручника жовтим кольором (стор.262-270)

# data[].attributes.subject
Напишіть есе за однією з цитат з казки, які виділені в тексті підручника жовтим кольором (стор.262-270)

# data[].attributes.attachment_link.title
Текст МП з виділеними цитатами.pdf

# data[].attributes.headline
Діаманта "Особистість- Натовп"

# data[].attributes.subject
Діаманта "Особистість- Натовп"