# data[].attributes.headline
יום המים💧יום המי

# data[].attributes.body
יום המים💧
יום המים הוא מנהג שמקורו מחברת הקהילה בצפון אפריקה. יום המים מתקיים בחג שבועות. בחג שבועות אנחנו מקבלים את התורה והתורה נמשלה למים

מיקה בצון

# data[].attributes.headline
מנהג קריאת מגילת רות

# data[].attributes.subject
מנהג קריאת מגילת רות

# data[].attributes.body
מנהג קריאת המגילה בחג השבועות הוא עתיק יומין , ואף על פי שלא נזכר בתלמוד , מצוי הוא במסכת סופרים ממאה ח' לסה"נ לערך. גם ברות זוטא נזכר מנהג זה , ושני מקורות אלה מצביעים על קיום המנהג בתקופת הגאונים. התחילו את המנהג של קריאת המגילה בחג השבועות בשל כמה סיבות:

# data[].attributes.headline
"חג מתן תורה"

# data[].attributes.subject
"חג מתן תורה"

# data[].attributes.body
בחרתי במושג "חג מתן תורה". לאחר חורבן ירושלים ובית המקדש השני (בשנת 70 לספירה) לא היה אפשר לקיים את המנהג של עלייה לרגל והבאת ביכורים לבית המקדש. זאת ועוד: הגלות שבאה בעקבות החורבן ניתקה את עם ישראל מעבודת האדמה בארץ ישראל, וכך איבד חג השבועות את אופיו החקלאי וקיבל תוכן חדש – חג מתן תורה. בתקופת התלמוד, במהלך הקביעה של הלוח העברי, נקבע גם התאריך לחג השבועות – ו' בסיוון – כתאריך המציין את זמן מתן תורה: "בשישה בחודש [סיוון] ניתנה התורה. במקרא עצמו אין לחג ציון תאריך (חודש ויום), אך בספר שמות מסופר שבני ישראל הגיעו להר סיני כדי לקבל את התורה. "בחודש השלישי" – הוא חודש סיוון.
שם: יאיר פדר
כיתה: ח-1

הר סיני שלפי המסופר בספר שמות פרק יט  משה קיבל בו את התורה.

# data[].attributes.body
המגילה עוסקת בסיפורה של רות המואבייה, המגיעה בעקבות חותנתה היהודייה אל שדות בית לחם ובסיפור אנחנו עוקבים אחרי איך שהיא מתאקלמת בסביבה החדשה שלה ובעם החדש ואיך היא הופכת לאם המלכות היהודית למרות שהיא בכלל לא הייתה יהודית מלידה.
מגילת רות מספרת על רות המואבייה, נוכרייה שהצטרפה לעם ישראל וקיבלה את ההתחייבות לעם ישראל ולאלוהי ישראל. ולכן נוהגים לקרוא את המגילה בחג השבועות – הוא חג מתן תורה. בנוסף עיקר סיפור המגילה התרחש בתקופה זו של השנה, בימי קציר חיטים.
שם:מאיה ארביב
כיתה: ח'1
בתמונה: פגישתם של רות ובעז בשדה. צייר: יוליוס שנור פון-קארולספלד, 1828

# data[].attributes.headline
"תיקון ליל שבועות"

# data[].attributes.subject
"תיקון ליל שבועות"

# data[].attributes.body
תיקון ליל שבועות הוא כינוי לסדר לימוד המיועד לליל חג השבועות, הכולל התחלות וסיומים של פרקי התורה ובנוסף משמש לציון לימוד התורה המסורתי בליל חג השבועות הנמשך כל הלילה. על פי המסורת, התורה ניתנה לעם ישראל בבוקר חג השבועות והלימוד הוא ההכנה ליום מתן התורה. מקור המנהג בספר הזוהר שהופץ לרבים במאה השלוש עשרה ומאז נפוץ המנהג ברוב קהילות ישראל. כמו כן גם מקור השם "תיקון ליל שבועות" הגיע מספר הזוהר, שם מופיעה המילה הארמית "תיקון", שפירושה בעברית- "קישוט". הכוונה היא שהאנשים שאומרים את ה"תיקון" הם השושבינים המקשטים את הכלה- התורה, במהלך הלילה, לקראת כניסתה לחופה למחרת בבוקר, בעת קריאת עשרת הדיברות. יש המסבירים זאת מלשון התקנה - התכוננות לקבלת התורה שהיהודי אמור להרגיש כל שנה מחדש ביום בו ניתנה התורה. טעם נוסף שניתן לכינוי 'תיקון' הוא שלימוד התורה בלילה שלפני מתן תורה מתקן את חטאם של בני ישראל אשר על פי האגדה במדרש שיר השירים רבה ישנו עד מאוחר ביום מתן תורה.

שם: נועה מיכאלי.
כיתה: ח1.

שער תיקון ליל שבועות, תר"ט 1849

# data[].attributes.attachment_link.title
תיקון ליל שבועות

# data[].attributes.headline
"חג מתן תורה"

# data[].attributes.subject
"חג מתן תורה"

# data[].attributes.body
לאחר חורבן ירושלים ובית המקדש השני (בשנת 70 לספירה) לא היה אפשר לקיים את המנהג של עלייה לרגל והבאת ביכורים לבית המקדש. זאת ועוד: הגלות שבאה בעקבות החורבן ניתקה את עם ישראל מעבודת האדמה בארץ ישראל. וכך איבד חג השבועות את אופיו החקלאי וקיבל תוכן חדש – חג מתן תורה.
בתקופת התלמוד, במהלך הקביעה של הלוח העברי, נקבע גם התאריך לחג השבועות – ו' בסיוון – כתאריך המציין את זמן מתן תורה: "בשישה בחודש (סיוון) ניתנה תורה" (תלמוד בבלי, מסכת יומא דף ד עמ' ב).

במקרא עצמו אין לחג ציון תאריך (חודש ויום), אך בספר שמות מסופר שבני ישראל הגיעו להר סיני "בחודש השלישי" – הוא חודש סיוון.

חג מתן תורה: שם זה אינו מופיע בתורה, והוא ניתן בעקבות המסורת לפיה ביום זה נערך מעמד הר סיני, שבו אלוהים התגלה אל עם ישראל סביב להר במעמד נבואי-היסטורי חד פעמי והורה להם את עשרת הדברות, החקוקים על לוחות הברית שהושמו במשכן.

שם: גלי אייזן
כיתה: ח'1
ג'בל מוסא (=הר משה) במדבר סיני ההר עליו קיבלו את לוחות הברית

# data[].attributes.body
מקור המנהג: יום המים הוא מנהג שמקורו בקרב הקהילה יהודית בישראל ובצפון אפריקה ומתקיים בחג השבועות. סיבת התזת המים היא על פי האמונה העממית כי האדם ששפכו עליו מים בשבועות לא יינזק בכול השנה.
שם: הראל דיטשי