# data[].attributes.body
Linkā ir pielikts īss video par 12 tabulas likumiem Senajā Romā

# data[].attributes.body
Bildē redami 12 tabulas likumi pie Senās Romas foruma

# data[].attributes.body
Kopš 450./449. p. m. ē. līdz 533./534. gadam Senā Romā bija pieņemti 12 tabulu likumi. Tie zaudēja spēku, stājoties spēkā imperatora Justiniāna Kodifikācijai. Nosaukums “Divpadsmit tabulu likumi” radies pēc to publikācijas veida. Likumi bija pierakstīti uz 12 plāksnēm ‒ tabulām (sākotnēji darinātām no koka, vēlāk – no vara). Lai likumi būtu brīvi pieejami ikvienam Romas iedzīvotājam, tabulas bija novietotas Forumā. Divpadsmit tabulu likumiem bija būtiska nozīme visā tālākajā romiešu tiesību attīstībā. Krasi mainījās arī skats un domāšana uz citām lietām dēļ šiem likumiem. Likumi bija vērsti pret noziegumiem, īpašumiem un ģimenes lietām

# data[].attributes.body
Pievienotajā linkā var apskatīt  Vispārējā bioētikas un cilvēktiesību deklarācijas dokumentu.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
ANO Vispārējā cilvēktiesību deklarācija
Vispārējā cilvēktiesību deklarācija Pieņemta un pasludināta ar Ģenerālās Asamblejas 1948. gada 10. decembra 217. A (III) rezolūciju Preambula
Ņemot vērā to, ka visiem cilvēku sabiedrības locekļiem piemītošās pašcieņas un viņu vienlīdzīgo un neatņemamo tiesību atzīšana ir brīvības, taisnīguma un miera pamats pasaulē;

ņemot vērā to, ka cilvēktiesību neievērošanas un noniecināšanas dēļ ir notikuši barbariski akti, kas ir smags pārkāpums pret cilvēces sirdsapziņu, un cilvēku viskarstākā vēlme ir radīt tādu pasauli, kurā valdītu vārda un domas brīvība un kurā cilvēki būtu brīvi no bailēm un trūkuma;

ņemot vērā to, ka, lai cilvēki nebūtu spiesti kā pēdējo līdzekli izmantot sacelšanos pret tirāniju un apspiestību, ir svarīgi, lai cilvēktiesības aizsargātu likuma spēks;

ņemot vērā to, ka ir svarīgi veicināt tautu draudzību;

ņemot vērā to, ka Apvienoto Nāciju tautas Statūtos ir apliecinājušas ticību cilvēka pamattiesībām, cieņai un cilvēka personas vērtībai un vīriešu un sieviešu līdztiesībai, kā arī apņēmušās sekmēt sociālo progresu un dzīves apstākļu uzlabošanos lielākas brīvības apstākļos;

ņemot vērā to, ka dalībvalstis ir apņēmušās sadarbībā ar Apvienoto Nāciju Organizāciju veicināt vispārēju cieņu pret cilvēktiesībām un pamatbrīvībām, kā arī to ievērošanu;

ņemot vērā to, ka ir ārkārtīgi svarīgi panākt šo tiesību un brīvību vienotu izpratni, lai varētu pilnīgi īstenot šo apņemšanos,

Ģenerālā Asambleja pasludina šo Vispārējo cilvēktiesību deklarāciju par kopīgu uzdevumu, kuru jātiecas pildīt visām tautām un visām valstīm, lai katrs cilvēks un katrs sabiedrības loceklis, pastāvīgi paturot prātā šo deklarāciju, ar izskaidrošanu un izglītošanu censtos veicināt šo tiesību un brīvību respektēšanu un, veicot valsts līmeņa un starptautiskus progresīvus pasākumus, nodrošinātu šo tiesību un brīvību vispārēju un faktisku atzīšanu un ievērošanu gan Organizācijas dalībvalstīs, gan arī to jurisdikcijā esošajās teritorijās.
1. pants
Visi cilvēki piedzimst brīvi un vienlīdzīgi cieņā un tiesībās. Viņiem ir dots saprāts un sirdsapziņa, un viņiem citam pret citu jāizturas brālības garā.
2. pants
Katram cilvēkam pienākas visas tiesības un brīvības, kas pasludinātas šajā deklarācijā, neatkarīgi no viņa rases, ādas krāsas, dzimuma, valodas, reliģiskās, politiskās vai citas pārliecības, nacionālās vai sociālās izcelsmes, mantiskā stāvokļa, kārtas vai cita stāvokļa. Turklāt nav pieļaujamas nekādas atšķirības tās valsts vai teritorijas politiskā, tiesiskā vai starptautiskā stāvokļa dēļ, pie kuras cilvēks pieder, neatkarīgi no tā, vai šī teritorija ir neatkarīga, aizbildnībā, bez pašpārvaldes vai kā citādi ierobežota savā suverenitātē.
3. pants
Katram cilvēkam ir tiesības uz dzīvību, brīvību un personas neaizskaramību.
4. pants
Nevienu nedrīkst turēt verdzībā vai piespiedu kalpībā; jebkāda verdzība un vergu tirdzniecība ir aizliegta.
5. pants
Nevienu nedrīkst pakļaut spīdzināšanai vai nežēlīgai, necilvēcīgai vai pazemojošai attieksmei vai sodiem.
6. pants
Katram cilvēkam, lai kur viņš atrastos, ir tiesības tikt atzītam par personu likuma priekšā.
7. pants
Visi cilvēki ir vienlīdzīgi likuma priekšā, un viņiem ir tiesības uz vienādu likuma aizsardzību bez jebkādas diskriminācijas. Visiem ir tiesības uz vienādu aizsardzību pret jebkādu diskrimināciju, kura pārkāpj šo deklarāciju, un pret jebkuru kūdīšanu uz tādu diskrimināciju.
8. pants
Katram cilvēkam ir tiesības uz efektīviem tiesiskās aizsardzības līdzekļiem kompetentā valsts tiesā gadījumos, kad pārkāptas viņa pamattiesības, kas noteiktas konstitūcijā vai likumā.
9. pants
Nevienu nedrīkst patvaļīgi arestēt, aizturēt vai izraidīt.
10. pants
Visiem cilvēkiem ir pilnīgi vienlīdzīgas tiesības uz to, lai viņu tiesības un pienākumi, kā arī viņiem izvirzītās kriminālapsūdzības pamatotība tiktu noskaidrota taisnīgā un atklātā procesā neatkarīgā un objektīvā tiesā.
11. pants
1. Katram cilvēkam, kuram inkriminēts noziedzīgs nodarījums, ir tiesības tikt uzskatītam par nevainīgu, kamēr viņa vaina saskaņā ar likumu nav pierādīta atklātā tiesas procesā, kurā viņam tiek nodrošinātas visas iespējas saņemt aizstāvību.

2. Nevienu nedrīkst atzīt par vainīgu noziedzīgā nodarījumā tādas darbības vai bezdarbības dēļ, kas saskaņā ar izdarīšanas brīdī spēkā bijušajiem valsts likumiem vai starptautiskajām tiesībām nav ticis uzskatīts par noziedzīgu nodarījumu. Tāpat nedrīkst piespriest bargāku sodu kā tas, kas bijis jāpiemēro laikā, kad ticis izdarīts attiecīgais noziedzīgais nodarījums.
12. pants
Nedrīkst patvaļīgi pārkāpt neviena cilvēka privātās dzīves, ģimenes, mājokļa un korespondences neaizskaramību, ne arī apdraudēt viņa godu un reputāciju. Katram cilvēkam ir tiesības uz likuma aizsardzību pret šādiem pārkāpumiem vai apdraudējumiem.
13. pants
1. Katram cilvēkam ikvienas valsts teritorijā ir tiesības brīvi pārvietoties un izvēlēties dzīvesvietu.

2. Katram cilvēkam ir tiesības atstāt jebkuru, arī savu valsti, un atgriezties savā valstī.
14. pants
1. Katram cilvēkam ir tiesības meklēt patvērumu no vajāšanas citās valstīs un izmantot šo patvērumu.

2. Šīs tiesības nevar izmantot tad, ja vajāšana faktiski saistīta ar nepolitisku noziegumu vai darbību, kas ir pretrunā Apvienoto Nāciju Organizācijas mērķiem un principiem.
15. pants
1. Katram cilvēkam ir tiesības uz pilsonību.

2. Nevienam cilvēkam nedrīkst patvaļīgi atņemt pilsonību vai liegt tiesības mainīt pilsonību.
16. pants
1. Vīriešiem un sievietēm, kas sasnieguši pilngadību, ir tiesības bez jebkādiem ar rasi, tautību vai reliģisko pārliecību saistītiem ierobežojumiem stāties laulībā un dibināt ģimeni. Viņiem ir vienlīdzīgas tiesības, stājoties laulībā, laulības laikā un šķirot laulību.

2. Laulību var slēgt tikai ar abu nākamo laulāto brīvu un pilnīgu piekrišanu.

3. Ģimene ir dabiska sabiedrības pamatšūniņa, un tai ir tiesības uz sabiedrības un valsts aizsardzību.
17. pants
1. Katram cilvēkam ir tiesības uz īpašumu, kas var piederēt gan viņam vienam, gan kopā ar citiem.

2. Nevienam nedrīkst patvaļīgi atņemt viņa īpašumu.
18. pants
Katram cilvēkam ir tiesības uz domas, apziņas un reliģiskās pārliecības brīvību, un šīs tiesības ietver brīvību mainīt savu reliģisko pārliecību vai uzskatus, kā arī brīvību gan vienatnē, gan arī kopā ar citiem publiski vai privāti paust savu reliģisko pārliecību vai uzskatus, sludinot tos, piedaloties reliģiskās ceremonijās un rituālos.
19. pants
Katram cilvēkam ir tiesības uz pārliecības brīvību un tiesības brīvi paust savus uzskatus; šīs tiesības ietver brīvību netraucēti palikt pie saviem uzskatiem un brīvību meklēt, saņemt un izplatīt informāciju un idejas ar jebkuriem līdzekļiem neatkarīgi no valstu robežām.
20. pants
1. Katram cilvēkam ir tiesības uz miermīlīgas pulcēšanās un biedrošanās brīvību.

2. Nevienu nedrīkst piespiest kļūt par dalībnieku kādā apvienībā.
21. pants
1. Katram cilvēkam ir tiesības piedalīties savas valsts pārvaldē tieši vai ar brīvi izraudzītu pārstāvju starpniecību.

2. Visiem cilvēkiem ir vienlīdzīgas tiesības savā valstī pildīt valsts dienestu.

3.Tautas gribai ir jābūt valdības varas pamatam; šai gribai ir jābūt izteiktai periodiskās un godīgās vēlēšanās, kam jābūt vispārējām un vienlīdzīgām un kurās jāizmanto aizklāta balsošana vai citas līdzvērtīgas procedūras, kas nodrošina vēlētāju brīvas gribas izpausmi.
22. pants
Katram cilvēkam kā sabiedrības loceklim ir tiesības uz sociālo drošību un viņa pašcieņas uzturēšanai un personības brīvai attīstībai nepieciešamo tiesību īstenošanu ekonomiskajā, sociālajā un kultūras jomā, izmantojot valsts līmeņa pasākumus un starptautisku sadarbību un atbilstoši katras valsts iekārtai un resursiem.
23. pants
1. Katram cilvēkam ir tiesības uz darbu, uz brīvu darbavietas izvēli, uz taisnīgiem un labvēlīgiem darba apstākļiem, kā arī uz aizsardzību pret bezdarbu.

2. Katram cilvēkam bez jebkādas diskriminācijas ir tiesības uz vienādu atlīdzību par līdzvērtīgu darbu.

3. Katram, kas strādā, ir tiesības uz taisnīgu un apmierinošu atlīdzību par darbu, kas nodrošina cilvēka cienīgu dzīvi viņam un viņa ģimenei un ko vajadzības gadījumā papildina citi sociālās aizsardzības līdzekļi.

4. Katram cilvēkam ir tiesības dibināt arodbiedrības un iestāties arodbiedrībās savu interešu aizsardzībai.
24. pants
Katram cilvēkam ir tiesības uz atpūtu un brīvo laiku, ieskaitot tiesības uz saprātīgu darbadienas ilguma ierobežojumu un uz apmaksātu periodisku atvaļinājumu.
25. pants
1. Katram cilvēkam ir tiesības uz tādu dzīves līmeni, tostarp uzturu, apģērbu, mājokli, medicīnisko aprūpi un sociālajiem pakalpojumiem, kas nepieciešami viņa un viņa ģimenes veselībai un labklājībai, kā arī tiesības uz nodrošinājumu saistībā ar bezdarbu, slimību, invaliditāti, atraitnību, vecuma iestāšanos vai citos eksistences līdzekļu zaudējuma gadījumos, kas radušies no viņa neatkarīgu apstākļu dēļ.

2. Mātēm un bērniem ir tiesības uz īpašu aizsardzību un palīdzību. Visiem bērniem, gan laulībā, gan ārlaulībā dzimušajiem, ir jāsaņem vienāda sociālā aizsardzība.
26. pants
1. Katram cilvēkam ir tiesības uz izglītību. Izglītībai, vismaz sākumizglītībai un pamatizglītībai, ir jābūt bez maksas. Sākumizglītībai ir jābūt obligātai. Tehniskajai un profesionālajai izglītībai ir jābūt vispārpieejamai, un augstākai izglītībai jābūt vienlīdz pieejamai visiem, ņemot vērā katra spējas.

2. Izglītībai jābūt vērstai uz pilnīgu personības attīstību, un tai jāstiprina cilvēktiesību un pamatbrīvību ievērošana. Izglītībai ir jāveicina savstarpējā saprašanās, iecietība un draudzība starp visām tautām, rasu un reliģiskajām grupām un jāveicina Apvienoto Nāciju Organizācijas darbība miera uzturēšanā.

3. Vecākiem ir pirmtiesības izvēlēties, kāda veida izglītību iegūs viņu bērni.
27. pants
1. Katram cilvēkam ir tiesības brīvi piedalīties sabiedrības kultūras dzīvē, baudīt mākslu, darboties zinātnes progresa labā un izmantot tā sasniegumus.

2. Katram cilvēkam ir tiesības uz morālo un materiālo interešu aizsardzību saistībā ar zinātniskajiem, literārajiem vai mākslas darbiem, kuru autors viņš ir.
28. pants
Katram cilvēkam ir tiesības uz sabiedrisko un starptautisko kārtību, kurā ir iespējams pilnīgi īstenot šajā deklarācijā izklāstītās tiesības un brīvības.
29. pants
1. Katram cilvēkam ir pienākumi pret sabiedrību, jo tikai tajā ir iespējama viņa personības brīva un pilnīga attīstība.

2. Īstenojot savas tiesības un brīvības, katram cilvēkam ir jāpakļaujas tikai tiem ierobežojumiem, kas noteikti likumā un kuru vienīgais mērķis ir pienācīgi atzīt un cienīt citu cilvēku tiesības un brīvības, kā arī apmierināt morāles, sabiedriskās kārtības un vispārējas labklājības taisnīgās prasības demokrātiskā sabiedrībā.

3. Šo tiesību un brīvību īstenošana nekādā ziņa nedrīkst būt pretrunā Apvienoto Nāciju Organizācijas mērķiem un principiem.
30. pants
Neko šajā deklarācijā nedrīkst interpretēt tādējādi, lai kādai valstij, personu grupai vai atsevišķām personām būtu tiesības īstenot tādu darbību vai rīcību, kuras mērķis ir iznīcināt šajā deklarācijā izklāstītās tiesības un brīvības.

# data[].attributes.attachment_link.description
ANO Vispārējā cilvēktiesību deklarācija Vispārējā cilvēktiesību deklarācija Pieņemta un pasludināta ar Ģenerālās Asamblejas 1948. gada 10. decembra 217.

# data[].attributes.body
1948. gada 10. decembrī Parīzē, Šaijo pilī Apvienoto Nāciju Organizācija (ANO) Ģenerālā Asambleja pieņēma

Vispārējā cilvēktiesību deklarāciju. Šis ir vecākais no ANO cilvēktiesību sistēmas pamatdokumentiem. Deklarācijas rašanos rosināja nesenā Otrā Pasaules kara pieredze un tā laikā notikušie cilvēktiesību pārkāpumi, tapēc šī deklerācija atiecas uz visas Pasaules iedzīvotājiem. Tā ir pirmā reize, kad cilvēktiesību normas tika pieņemtas vispasaules mērogā. Dokumentā kopā ir 30 panti.

# data[].attributes.body
Linkā ir pievienots video par ASV neatkrības deklerācijas iegūšanu.

# data[].attributes.attachment_link.title
America the Story of Us: Declaration of Independence | History

# data[].attributes.body
Bildē redzams dokuments - ASV Neatkarības deklerācija.

# data[].attributes.body
1776. gada 4. jūlijā Filadelfijā vienbalsīgi pieņēma Otrais Kontinentālais kongress. Savienoto Valstu Neatkarības deklarācija ir vēsturisks dokuments, kurā britu kolonijas Ziemeļamerikā pasludināja neatkarību no Apvienotās Karalistes. ASV bija kļuvusi par brīvu valsti un varēja sākt savu attīstību. Deklerācijā viņi piemin cilvēku vienlīdzību piešķirot viņiem noteiktas, neatņemamas tiesības, tostarp tiesības uz dzīvību, brīvību un tiekšanos pēc laimes.

# data[].attributes.body
Pievienotajā linkā ir redzams video, kur īsi pastāsta visu par Hammurapi likumiem.

# data[].attributes.attachment_link.title
The Code of Hammurabi & the Rule of Law: Why Written Law Matters [No. 86]

# data[].attributes.body
Atēlā redzams Hammurapi likumu kodekss. 2,25 metrus augsta akmens vertikālās ķīļrakstu rindās: 16 rindas ‒ uz akmens priekšējās skaldnes, 28 rindas ‒ uz aizmugurējās.

# data[].attributes.body
1772. gadā p.m.ē Babilonijā pieņēma Hampura likumus.
Likumi tika sastādīti pēc "taliona" principa ("aci pret aci, zobu pret zobu").  Tas nozīmē, ka cilvēku domāšanas attīstijās un viņi nolēma cilvēkus sodīt ar tādu pašu nodarījumu, kādu viņš ir nodarījis. Hammurapi likumu krājums ir akadiešu valodā. Teksts izvietots uz 2,25 metrus augsta akmens vertikālās ķīļrakstu rindās: 16 rindas ‒ uz akmens priekšējās skaldnes, 28 rindas ‒ uz aizmugurējās. Hammurapi kodekss aptvēra apmēram 300 šumeru un akadiešu likumu.

# data[].attributes.body
Pievienotajā linkā ir redzmas īss video par cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvenciju. Kā? Kur? Kapēc? Tā radās

# data[].attributes.attachment_link.title
(ENG) ECHR - Film on the European Court of Human Rights (English Version)

# data[].attributes.body
1950. gada 4. novembrī visas Eiropas valstis pieņēma Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvenciju, kuras 1953. gadā stājās spēkā. ES valstis (kopa 47) gribēja būt vienotākas, un gribēja panākt cilvēka tiesību un pamatbrīvību ievērošana un turpmāka īstenošanu.
Latvijā šī konvencija stājās spēkā 1997. gada 27. jūnijā. Uzraudzību pār konvencijas īstenošanu īsteno Eiropas Cilvēktiesību tiesa, kas izskata privātpersonu un dalībalstu sūdzības par konvencijas pārkāpumiem.