# data[].attributes.headline
איתי עתריה- הגינות וביקורתיות

# data[].attributes.subject
איתי עתריה- הגינות וביקורתיות

# data[].attributes.body
רוב שיעורי עוסקים בנושא אקטואליה, לא משנה איזה נושא, חשוב לי להכניס לתוכו תכנים רלוונטים, שעל רבים מהם יש לי דעה בנושא. על מנת לא להטות את הדיון לעמדתי, תמיד אני דואג להציג לתלמידות מספר דעות לכאן ולכאן, וכן לאפשר שיח פורה, בו כל אחת מהתלמידות יכולה להביע את דעתה בנושא. אין בשיעור מסר ממני של מה נכון או לא נכון, אלא הצגה של מספר עמדות.
דוגמה לכך, ניתן לראות בנושא של המשפחה החד מינית, חד הורית, הפרייה מלאכותית בגיל מאוחר. הדיון מתמקד ביתרונות וחסרונות של הדבר מבלי להביע דעה בעניין.

# data[].attributes.headline
ביקורתיות- יעל לקס

# data[].attributes.subject
ביקורתיות- יעל לקס

# data[].attributes.body
בשיעור בנושא חוק השבות- עד כמה מדינת ישראל היא מדינה דמוקרטית? מה מקומם של אזרחים לא יהודיים? האם מותר לנו לאפלות - לאור העובדה שכל השנים האפליה כוונה אלינו?
התלמידים חווים את הצד השני של המטבע- מבינים את המורכבות בלהיות אזרח ישראלי לא יהודי במדינה שלנו.
המסקנה- היא שאין תשובה אחת נכונה..

# data[].attributes.headline
ביקורתיות -דקלה בשארי

# data[].attributes.subject
ביקורתיות -דקלה בשארי

# data[].attributes.body
כשלמדנו את הגישות לתרבות הקרנתי לבנות סרטון של ריקוד האקה והגובות היו באופן קיצוני מאוד קיצוניות, הבנות הגיבו בהלם ובסלידה, לאחר שנתתי להן מקום להביע את התחושות שעלו להן באופן טבעי הצגתי להן את שתי הגישות והראתי להן איך באותה מידה יכול אדם מתרבות אחרת להזדעזע מנורמות ומטקסים יהודים. היה דיון משמעותי על הנושא והועלו שאלות שנוגעות גם להשקפתנו הדתית ליבנו את ההבדלים בין חשיבה אתנוצנטרית לבין עצם היותנו עם סגולה, לאחר מכן ביקשתי מהן ללבוש כובע של אנתרופולוג שמנתח את התרבות על פי גישת היחסיות התרבותית והתלמידות הופנו לחיפוש הערכים העומדים מאחורי הריקוד, לאחר השלב הזה כל ההתייחסות הייתה אחרת.

# data[].attributes.body
שיטור יתר כלפי יוצאי אתיופיה כביטוי לדעות קדומות כלפיהם.
מצד אחד צעירים יוצאי אתיופיה מעורבים בפלילים יותר מצעירים שאינם יוצאי אתיופיה. מין הצד השני יש גילויים של גזענות ודעות קדומות בחברה הישראלית כלפי יוצאי אתיופיה באופן החורג מהדעות הקדומות המאפיינות יחס כלפי עולים חדשים.. צבעם והיותם עולים מארץ דלה, העובדה שלרוב המבוגרים יש קושי למצוא עבודה והם מסתפקים במקרה הטוב במשרות ששכרן נמוך מזמנת יחס מזלזל והתנשאות. חלק קטן מהתלמידים ניסה להסביר את שיטור היתר בעומס המוטל על השוטרים ובעובדה שכאמור צעירים יוצאי אתיופיה נוטים יותר להיות מורעבים בפלילים. רוב תלמידי הכיתה הסתייגו באופן מוחלט מיחסה של המשטרה כלפי יוצאי אתיופיה גם העובדה שהם מעורבים בפלילים יוחסה לשיטור היתר ולא התקבלה העמדה שהיא הסיבה לו. ההצעות היו שכל שוטר בקורס ההכשרה הבסיסי שלו יעבור קורס להכרת החברה הישראלית בדגש על מניעת גזענות כלפי קבוצות חולשות.

# data[].attributes.headline
ורדית ששון - ביקורתיות

# data[].attributes.subject
ורדית ששון - ביקורתיות

# data[].attributes.body
אחרי הנושא של למידה התנהגותית של צייתנות והמחקר של מילגרם הבאתי לכיתה את המקרה הבא:
העוצר שהיה בכפר קאסם בזמן מבצע קדש ב 26 לאוקטובר 1956
בו הוטל עוצר על הכפר הערבי.  והסברתי להם שבפקודת המבצע נאמר  שיש לירות בכל מפרי העוצר. וכעבור זמן קצר אחרי שהעוצר נכנס לתוקפו נורו למוות 43 תושבי הכפר אשר חזרו מעבודתם ע"י חיילי משמר הגבול.
בעקבות המקרה ערכנו דיון בכיתה: האם החיילים נהגו בצורה נכונה? האם היד הייתה קלה על ההדק בגלל שמדובר בתושבים ערבים?
במהלך הדיון התכונה שבאה לידי ביטוי היא ביקורתיות כיוון שגם אני וגם התלמידים הפעלנו חשיבה כזו על דעות של אחרים וגם על דעות של התלמידים עצמם ולא תקפנו דעות של אחרים אלא ניתחנו כל דעה שעלתה בדיון כדי להבין מה התועלת שלה ומה הנזק ותפקיד המורה היה מאוד חשוב כדי להוביל שיח מכבד בין התלמידים.
לסיכום השיעור הבהרתי לתלמידים שחיילי משמר הגבול ומפקדם הועמדו לדין והורשעו ברצח למרות שטענו שרק מילאו פקודה וכך למדו התלמידים שמילוי פקודה אינו משחרר מאחריות לתוצאות ושהפקודה הייתה "בלתי חוקית בעליל" - פקודה שמעל לכל ספק אינה אנושית ולא חוקית ומדובר בתושבים תמימים שלא ידעו על העוצר ושילמו את המחיר של המאבק בין הערבים ליהודים (עלתה כאן הביקורתיות על חוסר סבלנות כלפי האחר- מדוע מיהרו לפעול ולהרוג כ"כ מהר אזרחים חפי פשע)

# data[].attributes.headline
מורן גבריאל -ביקורתיות

# data[].attributes.subject
מורן גבריאל -ביקורתיות

# data[].attributes.body
נושא השיעור הנלמד היה 'לחץ' - גישת הגירויים.
כאשר לימדתי על הגירוי קונפליקט הקרנתי חלק מהסרט צלף אמריקאי בו רואים את הצלף מתחבט האם לירות בילד אשר משתף פעולה עם טרוריסטים?
סביב הנושא התפתח דיון שגלש כמובן למדינת ישראל ההומניטרית - טוב או רע? איפה הגבול?
ניצול נשים וילדים עי טרוריסטים ושימוש בהם .

# data[].attributes.body
בשיעור פתיחה של נושא המשפחה קראנו את הספר "כל אחד והמשפחה שלו". לאחר סיום קריאת הסיפור התקיים שיח בכיתה על סוגי המשפחות שקיימות היום בחברה הפוסט מודרנטית. כל תלמיד בכיתה היה צריך לספר בקצרה על המשפחה שלו. על מנת שדבר זה יתקיימם בכיתה היה צריך ליצור אמון בין תלמידי הכיתה, לתת להם להרגיש בנוח אחד עם השני כדי שיוכלו לספר את סיפור המשפחה שלו. הסיפור יצר אצל התלמידים מקום לשיח פתוח בכיתה ואפשר לכל תלמיד להגיד את עמדתו ביחסות בת ימינו.

# data[].attributes.headline
ליאורה הייפר

# data[].attributes.subject
ליאורה הייפר

# data[].attributes.body
בשיעור פתיחה בנושא משפחה קיימנו שיח בכיתה שבו כל תלמיד סיפר על המשפחה שלו, והראה תמונה של המשפחה. בגלל הטרוגניות הכיתה, היה צורך ביצירת אמון בין חברי הכיתה לביני כמורה (שבהיבטים רבים- דתיים ואידאולוגיים שונה מאוד מהמקובל בכתה), וכן בין התלמידים עצמם. התלמידים חשפו מידע אישי על משפחותיהם, וחלקו עם הכיתה את הנטיות והרצונות שלהם ממשפחתם העתידית. בדברי התלמידים עלו משפחות מסוגים שונים- כמו הומוסקסואליים, חד הוריים, זוגיות ללא נישואים ועוד. תודות לאמון שנוצר ביני לבין הכיתה ובין התלמידים, היה ניתן לשתף בעמדו אישיות, ואף באלו הנתונים למחלוקת.

# data[].attributes.headline
איטי דרייפוס

# data[].attributes.subject
איטי דרייפוס

# data[].attributes.body
הדיון בכיתה עסק בנושא: הפער העדתי במדינת ישראל.
צפינו בפרק מהסדרה של אמנון לוי ה"שד העדתי". לאחר הצפייה בפרק שאלתי את הבנות מה דעתן, האם אכן קיים בהווה פער עדתי במדינת ישראל? עלו דעות לכאן ולכאן הקפדתי שיינתן מקום לכלל הדעות בכיתה. כשיעורי בית חילקתי את התלמידות לקבוצות על פי עמדתן ונתתי להן משימה להציג לשיעור הבא נתון כלשהו שמציג דווקא את הדעה ההפוכה לשלהן על מנת לעודד את החשיבה הביקורתית שלהן.
רק לאחר שבחנו את הנתונים שהובאו לכיתה הצגתי את עמדתי על מנת שלא וכמובן שאפשרתי להן להביע את עמדתן לגביה

# data[].attributes.headline
רקפת אברבנאל

# data[].attributes.subject
רקפת אברבנאל

# data[].attributes.body
הדיון בכיתה עסק בנושא: "זכויות אדם במלחמה" בעקבות מבצע צוק איתן

הרעיון: בזמן מלחמה תפקיד המדינה הוא להגן על אזרחיה - שבמקרים רבים נמצאים בקו החזית ונפגעים מהירי, מההפגזות ומתוצאות אחרות (ישירות ועקיפות). יחד עם זאת, מדינות דמוקרטיות חתומות על אמנות בינלאומיות - המחייבות אותן להגן על זכויות האדם של שני הצדדים לסכסוך בזמן מלחמה.

במערך זה עסקתי  בזכות להגנה עצמית - לעומת הפגיעה באזרחים בזמן מלחמה.

עיסוק בזכויות האדם בזמן מלחמה הוא עיסוק מורכב מכמה סיבות:

1. זכויות האדם אינן מובנות מאליהן, ולעתים קרובות הן מתנגשות עם זכויות וערכים אחרים, בעיקר במצבים מורכבים כמו סכסוכים ומלחמות.

2. יש להביא בחשבון את עולמם הפנימי של ילדים ובני נוער היום, את התרבות המאפיינת אותם, את ראיית העולם שלהם - ראייה דיכוטומית (ב"שחור לבן") ואת הציניות הרווחת בקרבם.

3. הנוער הישראלי הוא נוער קונפורמיסטי, שאינו שונה בהרבה מכלל האוכלוסייה, ולכן חשיבה ביקורתית על מצב זכויות האדם בישראל בזמן מלחמה עלולה לעורר אצלו התנגדות.

למרות האמור לעיל,  העיסוק בזכויות האדם בזמן מלחמה יוצר הזדמנות לפתח בקרב התלמידים מצד אחד חשיבה ביקורתית ומן הצד האחר סובלנות לדעות שונות משלהם.
התלמידים ילמדו להפעיל שיקולים ערכיים בקביעת עמדותיהם לגבי זכויות האדם במצבים מורכבים, כמו סכסוכים ומלחמות, ויבינו שזכויות האדם אינן מובנות מאליהן: הן מתנגשות עם זכויות או ערכים אחרים, ולעתים קרובות יש לפעול כדי להגן עליהן.

מצב זה של מלחמה במדינה דמוקרטית מעלה, כאמור, דילמות ושאלות קשות הרגשתי שיש לי גיבוימהורים, מהמערכת ומהנהלה ולכן המשכתי בנושא התלמידים עסקו גם במשפט ההומניטרי הבינלאומי, בקשר שבין מוסר למלחמה ובדילמות שמצב כזה מעורר בין זכותה של המדינה להגנה עצמית לבין מקרים של פגיעה באזרחים:

הצלחתי בעקבות הגיבוי שניתן לי לבנות יחסי אמון עם הכיתה ואף להביע עמדה אישית לא פעם

בעקבות השאלות שעליתי לפניהם

האם כל האמצעים כשרים למלחמה בטרור - או שיש אמצעים פסולים?

מה לגיטימי לעשות בזמן מלחמה - ומה איננו לגיטימי?

האם יש מקום לשיקולים מוסריים בזמן מלחמה - או ששיקולים מוסריים אינם קיימים במצב כזה?

האם אפשר לזהות פקודה בלתי חוקית בעליל, וכיצד עושים זאת?

# data[].attributes.body
הדיון בכיתה עסק בפרשת הבורקיני בצרפת. תנאי בסיסי לדיון היה (הגינות) כי זה נושא רגיש שנוגע באמונה דתית וצניעות בקרב מוסלמים לעומת עמדות המתנגדות לליבוש זה כי מבליט את האפליה המגדרית בין נשים לגברים וזה סותר את עקרונות הדימוקרטיה והחילוניות של צרפת. היה חשוב בדיון להשמיע את כל הקלות בכיתה ולהתייחס למגוון הדעות השונות ולאפשר חופש ביטוי מכבד תוך כדי להיות זהירה עם הדעה האישית שלי בתור מורה כדי לא להשפיע על דעות התלמידים וגם כדי לא לעורר אנטיגוניזם ולאפשר שיח ביקורתי מודע.

# data[].attributes.headline
רוני שכטר ברן

# data[].attributes.subject
רוני שכטר ברן

# data[].attributes.body
לאחר שסיימנו את השיעורים שעסקו בקריטריונים להשוואה בין משפחות (ולאחר שהתלמידות טעמו את טעמן הלא שגור של מילים לאטיניות רבות וביקשו להתאמן על מנת להפנים אותן...) הקדשנו שיעור כפול להצגה עצמית: כל תלמידה הציגה את משפחתה תוך שהיא משתמשת במגוון המושגים שנלמדו: משפחה גרעינית מול מורחבת (לרבות מושגי קוהביטציה, משפחה מורכבת וכיוב'), דפוס מגורים ניאו לוקאלי, פטרי... מטרי וכיוב, דפוס סמכות פטרי, מטרי וכיוב'... הבנתם/ן את הרעיון...בבואי לפתוח את השיעור עלו בי סימני שאלה וחשש עקב המרחב הפתוח (אולי הפתוח מדי) שהחלטנו להיכנס לתוכו (אחרי 4 חודשי היכרות בלבד). אני מאמינה שהתנאים לשיח הוגן שסייעו לשיעור הזה להיות כל כך משמעותי (והוא היה... מומלץ בחום בהינתן שהתנאים קיימים) הוא גיבוי ואמון - הצעד הראשון בתוך הכיתה נעשה מתוך ידיעה ברורה כי יש לי גיבוי מלא לקיים שיעור שאינו בהכרח סטנדרטי, אך יש לו מטרת על חשובה מאוד ומטרות משנה רבות מאוד, וחשובות גם הן (בעיקר אציין את הגיבוש החברתי - הכיתה היא תוצר של 2 כיתות אם), יש לי גיבוי לקיים שיח שיש בו כניסה (ברשות) למרחב הפרטי של כל אחת מהתלמידות. התנאי השני שאלמלא הוא השיעור לא יכול היה להיות כל כך מוצלח הוא אמון- חשתי שהבשיל הרגע לצעוד לתוך מרחב מעט יותר פרטי (ועל כן בעיני מעט יותר משמעותי מבחינה פדגוגית) בכל האמור ביחסים שנוצרו ביני לבין הכיתה כקולקטיב וביני לבין כל תלמידה כפרט. השיעור הביא (לדעתי) ליצירת אמון כמעט "גורף" בכיתה

# data[].attributes.headline
סוציולוגיה- מגדר

# data[].attributes.subject
סוציולוגיה- מגדר

# data[].attributes.body
הדיון בכיתה עסק בכתבה שהתפרסמה על הרחבת ההפרדה המגדרית בבתי הספר של החינוך הממלכתי-דתי.
בשיח הכיתתי הושם דגש על תנאי ההגינות, כך שהוצגו בכיתה עמדות שונות כלפי ההפרדה המגדרית, כולל מחקרים שהוכיחו עלייה בהישגי התלמידים בעקבות ההפרדה וכן ביחס החיובי ללמידה, לקיחת אחריות אישית ללמידה ועוד. הועלו זכויות הציבור הדתי לפעול על פי אמונתם בחינוך ילדיהם.
במקביל דנו במשמעויות של ההפרדה בקיבוע דעות קדומות מגדריות וכן תהליך ההתפתחות הטבעי של היחסים בין המינים.
הצגתי את עמדתי רק לאחר הדיון בכל צדדי התופעה ושהתלמידים יכלו לגבש את עמדתם באופן עצמאי.
רונית סיידוף.