# data[].attributes.body
Släktskapsregeln
Ord som är släkt, dvs kommer av samma grundord behåller ofta grundordets stavning när det böjs.
Exempel, fin, fina, fint

Undantag är M & N i vissa former.

M-ljudet dubbeltecknas aldrig framför en annan konsonant hur än grundordet stavas här gäller alltså inte släktskapsregeln. Till exempel himmel, himlen, himlar.

N-ljudet dubbeltecknas aldrig framför D eller T hur än grundordet stavas, här gäller alltså inte släktskapsregeln. Till exempel tunn, tunt och känna, kände.

Dubbelteckning

Vokalerna är: a o u å e i y ä ö

Efter lång vokal skriver man enkel konsonant. Till exempel kul, val. Lång vokal är när vokalen låter som i alfabetet.

Efter kort vokal följer minst två konsonanter antingen två lika eller två olika. Till exempel vall, hall, kall, valp.

Undantag efter kort obetonad vokal skrivs oftast konsonanten enkel. Till exempel pilot, sekund, kalas.

Oftast är där ingen dubbelteckning i korta ord som slutar på M eller N. Till exempel sen, fem, min.

# data[].attributes.body
Ng-ljudet kan stavas på tre olika sätt: -ng, -n och -g

+ Ng-ljudet stavas vanligen med ng. Ex: vingar, lunga, stänga, stängt och kung.
+ Ng-ljudet stavas med -n när den följs av bokstaven K i t.ex. ordet bänk, vinka, lunka och stänka.
+ Ng-ljudet stavas med -g när den följs av bokstaven N i t.ex. ordet lugn, ugn och vagn.

Man kan inte börja ett ord med ng.

Ng-ljudet finns bara i 40% av alla språk. Japaner kan tex. inte uttala två konsonanter efter varandra och därför blir det svårt för dem att uttala ng-ljudet i det svenska språket.

# data[].attributes.body
Det finns 4 grundregler inom M-ljudet

Grundregel nr1. Går ut på man skriver två m mellan två vokaler om den första vokalen är kort. Tex: komma, simma och dimma

Grundregel nr2. Är att man skriver ett m före en konsonant. Tex simning, ankomst, rymde.

Grundregel nr3.  När ett ord avslutas med m används endast ett m.
Tex: hem kom, dam och fram.
Det finns undantag som tex: damm och lamm.

Grundregel nr4. Man skriver bara ett m i ord som är besläktade med orden Rom och dom.
Tex: domare, domstol, romersk, roman, romantik, domherre.

N-ljudet
N-ljudet har 3 grundregler.

Grundregel nr1. Är att man skriver två N mellan två vokaler om den första vokalen är kort. Tex. Hinna och känna.

Grundregler nr2. Är man skriver ett N förre bokstäverna D och T. Blund, bland och hand.

Grundregel nr3. Är att man skriver två N efter en kort vokal när N kommer sist ett ord. Tex. Sann,skinn och tunn.

Med det finns undantag som han, hon, man, men, min, din och sin.

# data[].attributes.body
Tj-ljudet

De två reglerna för tj-ljudet är
Tj framför hårda vokaler, t ex tjuv, tjata.
K framför mjuka vokaler, t ex kela, kärlek.

Det finns också undantag där man stavar tj framför mjuka vokaler, t ex tjej, tjäna.

Ibland stavas också tj ljudet med kj och ch, t ex kjol, chips.

# data[].attributes.body
J-ljudet
J-ljudet framför hårda vokaler stavas i huvudsak med J.
Ex: jumper, januari, jogga.

J-ljudet framför mjuka vokaler stavas i huvudsak med G.
Ex: gymnastik, geografi, gömställe.

Undantag: I några ord stavas j-ljudet med j även framför mjuk vokal.
Ex: jycke, jätte

J-ljudet kan även stavas med
dj, t ex djungel, djur
gj, t ex gjorde, gjuta
hj, t ex hjärta, hjortron
lj, t ex ljus, ljud
Detta kan bero på att svenskar möjligtvis tidigare har uttalat dessa ord med enskilda fonem för varje bokstav. Det kan även bero på att vissa ord är låneord och stavas därav som ursprungsordet.

# data[].attributes.body
Dubbelteckning:

Det här är vokalerna: a o u å e i y ä ö. Vokalerna kan låta långa eller korta, t.ex. b u s - b u ss

Efter lång vokal stavas ordet med en konsonant; s i l, v a s, gl a s.

Efter kort vokal stavas ordet med två konsonanter som oftast är likadana; s i ll, v a ss, gl a ss.

Släktsskapsregeln

Ord som är släkt kommer från samma grundord och behåller oftast grundordets stavning när ordet böjs.

Smällt är släkt med smäll a, därför stavas det smällt.

Smält däremot är släkt med ordet smälta, där finns redan två konsonanter efter den korta vokalen och vi behöver inte dubbelteckna.

Det finns dock vissa undantag där släktskapsregeln inte gäller:
M-ljudet dubbeltecknas aldrig framför en annan konsonant, hur grundordet än stavas. T.ex. himmel – himlen – himlar.

N-ljudet dubbeltecknas aldrig framför d eller t, t.ex. känna – känt.

# data[].attributes.body
Ng-ljudet
Det finns 3 olika sätt att stava ng- ljudet:
ng, n och g.
Det stavas alltid med g före n och med n före k.

*Ng-ljudet stavas vanligen med ng. Ex: vingar, lunga, stänga, stängt
*Ng-ljudet stavas med n framför k. Ex: vinka, lunka, stänka, stänkt
*Ng-ljudet stavas med g framför n. Ex: lugn, ugn, vagn.
*Obs! tvungen, tvungna

Vissa språk ex: Japanska måste ha varannan konsonant, varannan vokal.
Ng-ljudet uttalas därför olika från japanskan och svenskan.
Ex: Efternamnet Nguyen.

# data[].attributes.body
M-ljudet har 4 grundregler.
1. Man skriver två m mellan två vokaler om den första vokalen är kort. Tex: mamma, kamma, damma, skämmas, stämma

2. Man skriver ett m före en konsonant. Tex somna, glömt, lämna.

3. Vid tillfällen när ordet avslutas med m används endast ett m.
Tex: tom, fram, dam, ram.
Dock undantag med orden: damm och lamm!

4. Man skriver bara ett m i ord som är besläktade med orden ROM och DOM.
Tex: domare, domstol, romersk, roman, romantik, domherre.

N- ljudet
N-ljudet har 3 grundregler.
1. Man skriver två n mellan två vokaler om den första vokalen är kort. Tex: känna, granne, vinna, brinna.

2. Man skriver ett n före D och T.
Tex: sant, brand, sand, kant, galant, intressant, sund.

3. Man skriver två n efter kort vokal när n kommer sist i ett ord. Tex: sann, skinn, tunn, brunn.
Dock undantag för mycket: min, din, sin, vän, män, men, mun, in, han, hon och kan.

# data[].attributes.body
Sj-ljudet
Sj-ljudet kan stavas på många olika sätt, dessa varianter kan förekomma:
-Sj: själ
-Stj: stjäla
-Sk: skön
-Skj: skjorta
-Sch: schampo
-Sh: shorts
-G: generös
-Ch: chans
-J: jour
-Si: version

Stavningsregler:
"Sk" skriver man oftast framför de mjuka vokalerna: e,i,y,ä och ö. Som till exempel: Skön, Skyn mm
"Sj" skriver du oftast framför de hårda vokalerna: a,o,u,å. Som till exempel: Sjuk, sju och sjal.

Det finns många stavningsvarianter och det beror i vissa fall på att orden är inlånade från andra språk. Ordet kan vara försvenskat men stavningen är kvar.

# data[].attributes.body
J-ljudet
J-ljud kan användas på många olika sätt. Som exempel, jord, gjorde, göra, hjärta, ljuga och djungel.

Stavningsregler:
J - används framför hårda vokaler, ex. jaga, jag.

G-används framför mjuka vokaler, tex. göra, genast.

I exempel ordet ljuga, hänger lj- med från ordet lögn, precis som g- från ordet gjorde, hänger med från göra. Vår slutsats är att ord med samma relationer som våra exempel, följer samma språkmönster.

Låneord som djungel, har kvar d- på grund av ursprungsordet stavas med d (tyskans dschungel).
Andra substantiv som också stavas med dj-, hj-, lj- är rester från andra språkskeden då språket ständigt är i utveckling.

# data[].attributes.body
Sj-ljudet
Vanligast att skriva sj-ljud är sk eller sj men stavas också på olika sätt på låneord som exempel: chef, giraff, station.

Andra exempel på hur sj-ljud kan stavas på:
-Skj: skjuta
-Stj: stjärt
-Sch: schema
-Ch: choklad
-G: geni
-Si/ssi: explosion, diskussion
-Ti: lektion

Stavningregler:
1. "Sk" skriver du oftast framför de mjuka vokalerna som är e, i, y, ä, ö. Exempel: sked, sky, skön
2."Sj" skriver du oftast framför de hårda vokalerna som är a, o, u, å. Exempel: sjuk, sjö, sjal

# data[].attributes.body
TJ-LJUDET STAVNINGSREGLER:
Tj-ljudet kan stavas -tj, -k, -kj, -ch.
Vanligast är att det stavas med K, här kommer några exempel:
-tjata, tjej och tjäna.
-kök, kär, kyckling, köra, & känna.
-kjol, Kjell.
-chips, Chile, chorizo.

Förr i tiden uttalande man förmodligen alla bokstäverna i ordet men man kom senare fram till att det blev enklare om man hade ett specifikt ljud, i detta fall tj-ljudet.

För att förenkla när man ska skriva tj-ljudet kan man tänka:
tj- framför hårda vokaler tex tjata, tjur, tjuv och tjock men det finns undantag som tex tjej och tjäna.