# data[].attributes.headline
שאלות ותשובות, שיחה מרתקת עם רובי בוט.

# data[].attributes.subject
שאלות ותשובות, שיחה מרתקת עם רובי בוט.

# data[].attributes.body
תצפו בהתכתבות עם רובי בוט, על נושאים שונים סביב משפט אייכמן, שהוא גרסה ישראלית לצ'אט GBT, המבוסס על בינה מלאכותית.
מובטחת קריאה רצופה בהירה ומעניינת.

# data[].attributes.headline
דוש, קריקטורה על משפט אייכמן, נובמבר 1961

# data[].attributes.subject
דוש, קריקטורה על משפט אייכמן, נובמבר 1961

# data[].attributes.body
קריקטרה זו צויירה על ידי דוש בנובמבר 1961, בזמן שהתרחש תהליך משפט אייכמן. בתמונה אנו רואים את צוררי העם היהודי ההבולטים בהיסטוריה - עמלק, המן, האינקוויזיציה, חמלניצקי והיטלר. כל דמות מופיעה עם סממני העם/דת שהשתייכה אליה. מעליהם העם היהודי מתואר כעננות עשן ולא כבני אדם, ורק לאחר היטלר מופיעה דמותו של השופט הישראלי, עליו מתבוננות הדמויות בתדהמה וזעם.

קריקטורה זו באה לבטא את תחושת הניצחון שרחשה בעם בעקבות תפיסתו והעמדתו למשפט של אדולף אייכמן. לאחר דורות רבים, שבהם עם ישראל היה נתון ל"חסדי" שלטונות זרים ועוינים, שפעמים רבות טבחו בו, סוף סוף יש לו את הכוח והיכולת לעמוד לנגד אויביו, ולדרוש אותם לדין. הקריקטורה הזו מסמלת את הרעיון "משואה לתקומה" בצורה הטובה ביותר, "הפעם- לא קרבן, אלא שופט!"

# data[].attributes.headline
נתן אלתרמן על משפט אייכמן, יוני 1961

# data[].attributes.subject
נתן אלתרמן על משפט אייכמן, יוני 1961

# data[].attributes.body
"כולנו ידענו כי מתהלכים בתוכנו אנשים מן העולם ההוא. היינו נתקלים בהם יום יום ברחוב, במשרדים, בחנויות, בשוק, באסיפות... אך דומה כי רק במהלכו של משפט נורא זה, ככל שהוסיפו העדים לעלות אל דוכן העדויות, הניצולים נצטרפו בתודעתנו להכרה ברורה... כי הם חלק בלתי יימחה מטיבו וצלמו של העם החי שאנו משתייכים אליו." הטור השביעי, קלסתר הפנים, דבר, 9 ביוני 1961

זהו חלק מהטור השבועי של נתן אלתרמן בעיתון דבר, בו הוא מתייחס להשפעותיו של משפט אייכמן  על תודעת השואה בישראל. הוא מדבר על 'אנשים מהעולם ההוא' - ניצולי השואה, שחיים בארץ בין הישראלים שאין להם מושג על הדברים שחוו שם, ואף לעיתים הביעו עליהם ביקורת ותהייה כיצד הלכו "כצאן לטבח". מלבד זאת הניצולים עצמם לרוב לא הרבו לדבר על הזוועות שחוו, אם מקושי נפשי ואם מתוך תחושה שאין רצון להקשיב וחשש שלא יאמינו להם.

משפט אייכמן, לא בלבד שהיה אירוע העמדה לדין של אחד מגדולי המרצחים, אלא גם היווה במה לניצולי השואה שהיו עדים למעשי הזוועות, להוכיח שהמציאות הבלתי נתפסת של השואה אכן התרחשה. כפי שאלתרמן כתב: "הם חלק בלתי יימחה מטיבו וצלמו של העם החי שאנו משתייכים אליו". משפט זה מבטא את הרצון להעלות את השואה למודעות הציבורית, לגרום להבנה שהשואה היא חלק בלתי נפרד מההיסטוריה של העם היהודי כולו שהשפיע וישפיע על החברה הישראלית לאורך כל הדורות.

# data[].attributes.headline
המחקר והקורס מבוא להיסטוריה של עמ"י בעת החדשה

# data[].attributes.subject
המחקר והקורס מבוא להיסטוריה של עמ"י בעת החדשה

# data[].attributes.body
המחקר על תפיסתו של אייכמן, העמדתו לדין בישראל וגזר דין המוות מהווה מין סגירת מעגל לנלמד בקורס. המהפכות וסערת הרוחות של היהודים בעת החדשה, החשש מהיטמעות בין הגויים לאור ביטול האוטונומיה וההתקרבות לבני העמים האחרים באירופה, לצד האנטישמיות המודרנית שהיא פן חדש של שנאת ישראל העתיקה כגילו של העם היהודי, המפעל הציוני שהלך והתרחב, והשואה האיומה בה לאייכמן היה חלק גדול.

כל אלה מתרכזים לאירוע משפט אייכמן, העמדת רוצח אחד מיני רבים לדין, במדינה היהודית בארץ ישראל. הסיפור של משפט אייכמן מהווה סוג של דרך הסתכלות לאחור, ראיית ההיסטוריה בפרספקטיבה רחבה - כל מה שהעם היהודי עבר, בייחוד בעת החדשה, נראה כעת בעיניים חדשות: העם היהודי ניצח. לא נטמענו בגויים, לא הושמדנו לחלוטין, יש לנו מדינה משלנו בארץ האבות המובטחת ויש לנו כוח לשפוט את אויבנו.

המחקר שלנו מתווסף לכל הנלמד בקורס, מרחיב עוד פן בתקומת העם היהודי בעת החדשה ומתחבר לתהליכים ההיסטוריים שלמדנו, על החשש מהיטמעות שסוכל הרבה גם בגלל האנטישמיות המודרנית, הדאגה ל"בעיית היהודים" והתפתחותה של הציונות שהקימה את הבסיס למדינת ישראל. משפט אייכמן גרם לסיפור השואה לעלות לפני השטח, לדון בעוול הבלתי יתואר ולהוכיח את נצחיותו של העם היהודי.

# data[].attributes.headline
מקורות פופולריים מומלצים

# data[].attributes.subject
מקורות פופולריים מומלצים

# data[].attributes.body
*הסרט מבצע פינאלה בנטפליקס, על סיפור חטיפת אייכמן ע"י המוסד.

*מול תא הזכוכית - משפט אייכמן בירושלים, ספר מאת חיים גורי.

*הבית ברחוב גריבלדי - לכידתו של אדולף אייכמן, ספר מאת איסר הראל.

*הכבשן והכור - מאחורי הקלעים של משפט אייכמן, ספר מאת אורה הרמן.

# data[].attributes.headline
מחקרים היסטוריים רלוונטיים

# data[].attributes.subject
מחקרים היסטוריים רלוונטיים

# data[].attributes.body
*הרמן, א' (סתיו 2011) שידורים מפלנטה אחרת: משפט אייכמן, בן גוריון וקול ישראל. קשר, 42. 47-61.

*רמבני, ח' (1961) משפט אייכמן כזרקור אוניברסלי. מאזניים, י"ג (ג'-ד') 247-250.

*שגב, ז' (2021) עיצוב זיכרון השואה ומשפט אייכמן: יעקב רובינסון - משפטן, היסטוריון ופעיל זכויות אדם. יד ושם: קובץ מחקרים, מ"ט (1) 75-102.

*שפי, נ' (2002) 'משפט אייכמן' ומשפטו בישראל. ישראל; כתב עת לחקר הציונות ומדינת ישראל - היסטוריה, תרבות, חברה, 2 (2002) 197-208.

# data[].attributes.attachment_caption
חנה ארנדט, 1933

# data[].attributes.body
חנה ארנדט היתה יהודייה ילידת גרמניה אשר היגרה לצרפת ב-1933, ובהמשך עברה לניו יורק. היא הייתה עיתונאית והוגת דעות. ב-1963 היא הוציאה את הספר "הבנאליות של הרוע", לאחר שסקרה את משפט אייכמן שנתיים לפני כן. טענתה הייתה שאייכמן לא היה אדם רע, אלא פוליטיקאי שהיה מעוניין לקדם את עצמו בתוך המערכת הפוליטית של מדינתו. הוא לא היה אידיאליסט ולא ראה בהשמדת היהודים וטיהור הגזע הארי ערך עליון. ישנה ביקורת רבה על הטענה הזאת וראיון עם אייכמן שהתפרסם לאחר הוצאת הספר סותר את טענתה מהיסוד.

# data[].attributes.headline
דוד בן גוריון

# data[].attributes.subject
דוד בן גוריון

# data[].attributes.body
דוד בן גוריון היה ראש הממשלה הראשון של מדינת ישראל. הוא היה במגעים עם המוסד לאורך כל מבצע זיהוי וחטיפת אייכמן. על אף הסיכון הדיפלומטי הוא הכריע לצד השיקול המוסרי וההיסטורי והורה על חטיפתו. ב23 במאי 1960, בן גוריון הכריז על תפיסתו של אייכמן בכנסת:
"עלי להודיע בכנסת, כי לפני זמן מה נתגלה על ידי שירותי הביטחון הישראליים אחד מגדולי פושעי הנאצים, אדולף אייכמן, האחראי – יחד עם ראשי הנאצים – למה שהם קראו 'הפתרון הסופי של בעיית היהודים', כלומר השמדת שישה מיליונים מיהדות אירופה. אדולף אייכמן כבר נמצא במעצר בארץ, ויעמוד בקרוב למשפט בישראל בהתאם לחוק לעשיית דין בנאצים ובעוזריהם תש"י-1950."
במהלך המשפט, בן גוריון ניהל את המגעים מול העולם ומול ארגנטינה, והתמודד עם הביקורות השונות.

# data[].attributes.attachment_caption
יחיאל דינור במשפט אייכמן 

# data[].attributes.headline
יחיאל דינור- ק. צטניק

# data[].attributes.subject
יחיאל דינור- ק. צטניק

# data[].attributes.body
ק. צטניק:
יחיאל די-נור, או בשם העט שלו, ק. צטניק, היה סופר ישראלי וניצול שואה מפולין. הוא היה מבין המעטים שפגשו את אייכמן בשואה וניצלו. הוא שימש כעד מרכזי במשפט אייכמן. עדותו של צטניק-דינור הפכה לאחד מהסמלים המובהקים של משפט אייכמן, אולם לאחריה סירב צטניק להתראיין ולהופיע בציבור.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
יובל קיבייקו

# data[].attributes.attachment_link.title
יחיאל דינור במשפט אייכמן - מלא לא ערוך

# data[].attributes.attachment_caption
גולדמן במדי שוטר. שימו לב למספר על ידו.

# data[].attributes.headline
מיכאל גולדמן

# data[].attributes.subject
מיכאל גולדמן

# data[].attributes.body
מיכאל מיקי גולדמן- גלעד היה ניצול שואה ששרד את מחנות אושוויץ ובירקנאו, והצליח לעלות לארץ ב1947. גולדמן היה אחד מקציני המשטרה שניהלו את חקירתו של אייכמן לאחר לכידתו, ובנוסף, היה עוזרו האישי של האוזנר (היועץ המשפטי לממשלה). הוא נכח במשפט אייכמן ובהוצאתו להורג בכלא רמלה. ביחד עם השוטר אריה ניר, הוא פיזר את אפרו של אייכמן מחוץ למים הטריטוריאליים של ישראל.

# data[].attributes.headline
גדעון האוזנר

# data[].attributes.subject
גדעון האוזנר

# data[].attributes.body
גדעון האוזנר נולד בלבוב (אוסטרו-הונגריה). כשהיה בן 12, בשנת 1927, הוא עלה עם משפחתו לארץ והצטרף לשירות ההגנה. בשנת 1960 מונה האוזנר להיות היועץ המשפטי לממשלה. הוא השתתף בהכנת כתב התביעה למשפט אייכמן, הכין את נאום הפתיחה, ואת הטיעון המשפטי. האוזנר ניהל את המשפט, בו חשפו את זוועות השואה. מטרתו המרכזית של האוזנר הייתה להביא את נושא השואה למודעות הציבורית שעד אז לא עסקה בנושא כמעט כלל.

# data[].attributes.body
אדולף אייכמן התמנה לשר במפלגה הנאצית בגרמניה בשנת 1934. הוא הצטרף לאס דה - שירותי המודיעין באס אס, וב1935 הוא הועלה בדרגה והתמנה להיות השר לענייני יהודים. במהלך השואה היה אחראי בלעדי וישיר לרציחתם של מאות אלפי יהודים.

המבצע ללכידתו של אייכמן התקיים על ידי המוסד בשנת 1960, זאת לאחר שבמשך כעשר שנים עמלו על מבצע זה. הוא נלכד בארגנטינה בבואנוס איירס במהלך מבצע מורכב, הוטס לישראל בחשאי ורק לאחר הנחיתה הודיעו על תפיסתו על ידי ממשלת ישראל בכנסת.

משפט אייכמן החל ב11 באפריל 1961 ורק בדצמבר ניתן פסק דין, הוגש ערעור על ידי אייכמן וכן על ידי אשתו והוא נדחה. ההוצאה להורג התבצעה ב1 ליוני 1962. אייכמן מת בתלייה, גופתו נשרפה ואפרו פוזר מחוץ למים הטריטורייאלים של מדינת ישראל.

# data[].attributes.headline
מפה המציינת נקודות ציון חשובות בסיפור משפט אייכמן

# data[].attributes.subject
מפה המציינת נקודות ציון חשובות בסיפור משפט אייכמן

# data[].attributes.body
בלחיצה על הקישור תפתח בפניכם מפה אינטראקטיבית שתיקח אתכם לנקודות הציון החשובות בסיפור חטיפת אייכמן והמשפט