# data[].attributes.headline
"Свобода, гідність, 

# data[].attributes.body
"Свобода, гідність, право вибору!" - сьогодні кожен особливо гостро відчуває ці слова серцем. В час, коли багато хто з нас опинився на чужині не за своїм бажанням та немає можливості повернутись додому, в час, коли не можливо робити те, що дійсно хочеться, коли звичайні речі, такі як прогулятись тихими вулочками чи відвідати магазин стають справжнім квестом, сповненим небезпечних перешкод, хочеться голосно кричати: "Я - людина! Мені потрібна свобода, свобода вибору! Я хочу сама вирішувати, що і коли мені робити, де мені жити і що носити, що говорити і чим захоплюватись!" І ніхто не має права  позбавити мене неї!

# data[].attributes.headline
Мені важливо мати&nb

# data[].attributes.body
Мені важливо мати  особиту гідність для самого себе,  щоб не було соромно.

# data[].attributes.headline
Вона (людина) формує

# data[].attributes.body
Вона (людина) формує особисту гідність своїми вчинками.

# data[].attributes.headline
Мені потрібно відчув

# data[].attributes.body
Мені потрібно відчувати себе вільною  людиною: щоб міг обрати,  куди саме мені хочеться поїхати, який саме одяг одягнути та казати те, що думаю.

# data[].attributes.headline
Якщо ця одна людина&

# data[].attributes.body
Якщо ця одна людина  визнана винною за законом, то так, а якщо ця людина - не винна, то ні

# data[].attributes.headline
Своїм ставленням до 

# data[].attributes.body
Своїм ставленням до інших, до самого  себе та інших до себе, що людина  дозволяє або  забороняє робити

# data[].attributes.headline
Я важаю що гідність 

# data[].attributes.body
Я важаю що гідність формується через: благородство, скромність, відповідальність, критичність та вимогливість до себе та інших. Умовою формування гідності є постреба в повазі з боку інших людей.

# data[].attributes.headline
людина формує свою о

# data[].attributes.body
людина формує свою особисту гідність через саморозвиток

# data[].attributes.headline
Ну, ризикувати зарад

# data[].attributes.body
Ну, ризикувати заради свободи життям  - я не знаю.  Проте без свободи ми нічого не можемо зробити у власному   житті, я навіть уявити собі не можу якщо б у нас в країні не було б свободи.

# data[].attributes.headline
Я вважаю,  що т

# data[].attributes.body
Я вважаю,  що так.

# data[].attributes.body
Обмежувати  свободу мають за вчинки, коли людина доходить до божевілля, або ж своєю свободою дій зазіхає на права  інших.

# data[].attributes.headline
Я вважаю це виправда

# data[].attributes.body
Я вважаю це виправданим.  Якщо немає іншого вибору, то такий варіант є беззаперечним.

# data[].attributes.headline
Мені потрібна свобод

# data[].attributes.body
Мені потрібна свобода, щоб відчувати себе живим, жити тим життям, якого я хочу (або прагну), робити, творити що мені підказує моє серце. Свобода - це невід‘ємна частина цивілізованої людини.

# data[].attributes.headline
Тому що інакше 

# data[].attributes.body
Тому що інакше  людина не зможе виокремити себе серед інших і піде в суспільстві під природний відбір

# data[].attributes.headline
Тому що через особис

# data[].attributes.body
Тому що через особисту гідність з'являється повага до себе

# data[].attributes.headline
для того,  щоб 

# data[].attributes.body
для того,  щоб самому обирати своє майбутнє

# data[].attributes.headline
Так, тому що життя б

# data[].attributes.body
Так, тому що життя без свободи - це не життя

# data[].attributes.headline
Якщо обмеження свобо

# data[].attributes.body
Якщо обмеження свободи однієї людини піде на благо суспільства, то це варто того, але все залежить від самих інтересів суспільства

# data[].attributes.headline
Тому що без гідності

# data[].attributes.body
Тому що без гідності ми ніщо, ми не маємо скромності, відповідальності, критичності і вимогливості.

# data[].attributes.headline
мені важливо мати ос

# data[].attributes.body
мені важливо мати особисту гідність,  аби я поважав  себе та інші мали повагу до мене.

# data[].attributes.headline
Гідність характеризу

# data[].attributes.body
Гідність характеризує людину як особистість і визначається не зовнішніми умовами, а свободою,  властивою їй як індивідуальної особистості та громадянину. Гідність  виступає підставою вираження волі.

# data[].attributes.headline
Це є виправданим тіл

# data[].attributes.body
Це є виправданим тільки у разі безпосередньої загрози цієї людини суспільству.

# data[].attributes.headline
Моє сумління вимагає

# data[].attributes.body
Моє сумління вимагає бути гідним

# data[].attributes.headline
Через повагу один до

# data[].attributes.body
Через повагу один до одного, до оточуючих

# data[].attributes.headline
Українці - нація віл

# data[].attributes.body
Українці - нація вільних, навіть якщо нам будуть забороняти думати українською, ми не підкоримося. свобода - це наше все, думати вільно, говорити вільно, збиратися на віче - це і є наша свобода

# data[].attributes.headline
Це не завжди виправд

# data[].attributes.body
Це не завжди виправдано

# data[].attributes.headline
Ні, не виправдано

# data[].attributes.body
Ні, не виправдано

# data[].attributes.headline
Сучасні науковці - ф

# data[].attributes.body
Сучасні науковці - філософи та соціологи - вважають  гідність  базовою людською цінністю, яка  визначає місце особистості в суспільних відносинах. Мати сформоване почуття особистої гідності є важливим для представників сучасного суспільства з досить жорсткою конкуренцією. Це почуття допомагає бути послідовним у реалізації власного життєвого плану, незважаючи на можливі труднощі та перешкоди. Надзвичайно важливою є також визнання гідності іншої людини - визначальна ідея існування громадянського суспільства. Саме на фундаменті визнання людської гідності кожного  зростають такі соціальні цінності, як свобода, справедливість, рівність. Наприклад, показником почуття гідності науковці вважають сформованість власного реалістичного образу "Я". А це є запорукою справедливості у стосунках з іншими людьми (я не підвищуюся, проте й не принижуюся ні перед ким, адже об'єктивно оцінюю переваги та вади: як свої, так і чужі). Іншим показником почуття гідності є мотивація досягнення, розвиток вольової сфери. На мою думку, це необхідно для реалізації права на свободу вибору, що передбачає сміливість взяти на себе відповідальність за наслідки цього вибору, за власне майбутнє. Отже, гідність є ключовою моральною цінністю у становленні людини та  суспільства. Никифоров Дмитро

# data[].attributes.headline
Свобода - це одна з 

# data[].attributes.body
Свобода - це одна з основних філософських категорій, яка визначає сутність людини. Більш за все мені подобається таке визначення свободи: це - здатність людини мислити й діяти відповідно до своїх намірів, бажань та інтересів, а не під чимось примусом. Здається, звільнитися від чужого примусу є благом для кожної людини. Але в реальному житті багато людей бояться свободи. Свобода думки для них є небезпечною. Краще мислити, як усі. Краще злитися з натовпом. А то залишишся на самоті зі своїми думками. З обережністю люди ставляться й до свободи вибору. Через побоювання щодо правильності власних рішень вони радяться з рідними та знайомими, читають поради експертів і ворожок. Ці поради потрібні людям не стільки для правильного вибору, скільки для того, щоб було на когось перекласти відповідальність за неправильний вибір. Аналіз причин такої поведінки людей наведений у праці філософа Еріха Фромма "Втеча від свободи". Еріх Фромм, представник неофрейдизму  в філософії, вважає, що втеча людини від свободи, перекладання на інших (бога, суспільство, державу) відповідальності за вибір тієї чи іншої життєвої стратегії є психологічним механізмом захисту людини в переламані історичні епохи, при істотних змінах у житті.  Сьогодні ми живемо в таку переломну епоху. Вона є переломною для українців та громадян інших держав, що виникли на пострадянському просторі. І ми спостерігаємо, як російські громадяни, захищаючись від економічної невизначеності, вирішили втекти від свободи в радянське минуле, перекласти відповідальність за своє життя на авторитарну державу. Чи допомогла їм втеча від свободи? Сьогодні в їх домівках є тепло й світло. Проте це не вартує життя їх рідних, які були мобілізовані та загинули в Україні. Життям рідних вони сплачують за відмову від свободи. Проте не тільки пострадянський простір живе в переломну епоху. На зміну індустріальному суспільству на Заході приходить інформаційне суспільство. Цей перехід розпочався у другій половині ХХ ст. і продовжується й досі. Раніше європейцям усе було зрозумілим: вони наполегливо працювали, щоб задовольнити власне прагнення до збагачення в межах професійної діяльності. При цьому європейці були досить стриманими у витратах (доба панування "протестантської етики" за М.Вебером). Про минулі часи й досі мріють прихильники Трампа в США або Марі Ле Пен у Франції. Але Нова інформаційна доба вимагає від особистості відходу від праці за шаблоном. Інформаційні технології - не конвеєр, де людина-"гвінтик" слідкує за виробництвом певної деталі. Професійна діяльність у сучасному світі стає все більш і більш індивідуальною. Особистість має заради збагачення не працювати за вказівкою, а створювати щось нове (доба "хакерської" етики за М.Кастельсом і П.Хіманеном). Для цього її мислення має бути вільним від шаблонів. А це можливо тільки за умови, коли особистість вважає свободу цінністю, а не намагається сховатися від неї. Згадайте про успішних людей інформаційної доби: Стіва Джобса та Ілона Маска. Ці люди не могли працювати в умовах суворої виробничої дисципліни, обмеження свободи думки та дій. Тому обрали небезпечний шлях індивідуальної виробничої діяльності. Вони не влаштувалися до вже існуючих впливових корпорацій, а створили такі компанії самі, з урахуванням своїх потреб. Ймовірно, когось дратував і дратує їх неформальний одяг, висловлювання, які не відповідають думці більшості членів суспільства. Але й у цьому вони продемонстрували нам приклади поведінки свободної людини. Я хочу, щоб українське суспільство мало своїх Джобсів і Масків, вільних творити нові технології та літати на Марс. Я хочу уникнення іншої перспективи - повернутися до радянського минулого через "втечу від свободи" частини суспільства: тих, хто є невпевненими та несміливими.

# data[].attributes.headline
Свобода - символ укр

# data[].attributes.body
Свобода - символ українців. Ми постійно боремося за нашу волю, і вона для нас є сакральною. Це більше, ніж просто слова. Наш життєвий шлях це постійна боротьба. Ми відстоювали, відстоюємо, і відстоюватимемо наші права

# data[].attributes.headline
Особиста гідність лю

# data[].attributes.body
Особиста гідність людини є запорукою того, що вона, ця людина, є неспроможної до деструктивної соціальної поведінки. Не усвідомлюючи своєї цінності, людина, навпаки, легко потрапляє в полон до почуття заздрості та бажання  помститися тим, кому заздриш через більш високий рівень матеріального добробуту, кар'єру та популярність серед людей. Якщо згадати історію, то німці підтримали Гітлера через почуття приниженості поразкою в Першій світовій війні, умовами Версальського мирного договору, що привів до втрати територій і виплату репарацій. Або колишні піддані Російської імперії взяли участь у більшовицькому червоному терорі через багатовікове приниження нижчих прошарків суспільства (селян і робітників) вищими (дворянами). На відміну від тих, хто одягнув коричневі сорочки (як у Німеччині) або червоні хустинки (як у Росії), люди з почуттям особистої гідності боролися проти приниження іншими методами. Політики - шляхом запровадження реформ (як Рузвельт, щоб подолати наслідки світової кризи в США), інтелектуали та митці - через збагачення духовної спадщини людства (як Ч. Чаплін, котрий емігрував до США та створював там антинацистські фільми), пересічні громадяни - своїми діями відповідно загальнолюдських цінностей (як Шиндлер, що рятував життя євреїв за часи Голокосту). Усі вони не сказали: хіба всі можуть помилятися, а я один бути правим? Ні, вони мали почуття особистої гідності, яке зберегло їх від участі в злочинах проти людяності.

# data[].attributes.headline
На мою думку, відчут

# data[].attributes.body
На мою думку, відчуття особистої гідності є найважливішим для людини в моменти падіння, тимчасових невдач і поразок. Адже у скрутних обставинах цінність людини для самої себе може знизитися до критично низького рівня. А це загрожує появою в людини з критично приниженою гідністю суїцидальних намірів. Авжеж самогубцями стають одиниці. Проте духовне самознищення - відмову від життєвих планів і намірів - обирає багато людей, які «програли» конкурентам у боротьбі за увагу іншої дорогої для тебе людину, за престижну посаду та ін. І тільки самоповага, усвідомлення своєї цінності як особистості, своєї рівності з іншими людьми, хоч вони і мають зараз більш високий соціальний статус, може допомогти «зламати» ситуацію на краще, піднестися соціально та духовно.

# data[].attributes.headline
Для того, щоб відпов

# data[].attributes.body
Для того, щоб відповісти на питання про призначення гідності в житті людини, пропоную згадати, як по-різному складаються стосунки між дітьми, підлітками, навіть дорослими. У шкільних колективах і на вулиці завжди є ті, хто користуються повагою, і ті, хто намагається, але не може заслужити цю повагу оточуючих. Це породжує прикрі явища мобінгу та булінгу. Чому одну людину поважають, іншу - ні? Часто тому, що хтось є більш заможними, або більш заможними є їх батьки, які можуть дозволити подарувати сучасні гаджети, одяг, автівку. Проте є дівчата та юнаки, які користуються повагою й без цієї дорогої зовнішньої оболонки. Чому? Тому що вони не дозволяють принижувати себе галасливим нахабам, мають розвинуте почуття особистої гідності та вміють себе захищати. Спостерігаючи за цими однолітками, я скажу, що зовнішніми проявами самоповаги, усвідомлення людиною своєї цінності є спокій та витримка в конфліктних ситуаціях, відсутність запопадливості у стосунках з іншими. Ще однією важливою рисою людей з розвинутим відчуттям власної гідності я вважаю їх здатність і готовність захищати тих, кого принижують. На відміну від них агресивні люди не мають упевненості в собі, тому й намагаються підвищитися за рахунок жертв своєї агресії.

# data[].attributes.headline
Сучасні науковці - ф

# data[].attributes.body
Сучасні науковці - філософи та соціологи - вважають  гідність  базовою людською цінністю, яка  визначає місце особистості в суспільних відносинах. Мати сформоване почуття особистої гідності є важливим для представників сучасного суспільства з досить жорсткою конкуренцією. Це почуття допомагає бути послідовним у реалізації власного життєвого плану, незважаючи на можливі труднощі та перешкоди. Надзвичайно важливою є також визнання гідності іншої людини - визначальна ідея існування громадянського суспільства. Саме на фундаменті визнання людської гідності кожного  зростають такі соціальні цінності, як свобода, справедливість, рівність. Наприклад, показником почуття гідності науковці вважають сформованість власного реалістичного образу "Я". А це є запорукою справедливості у стосунках з іншими людьми (я не підвищуюся, проте й не принижуюся ні перед ким, адже об'єктивно оцінюю переваги та вади: як свої, так і чужі). Іншим показником почуття гідності є мотивація досягнення, розвиток вольової сфери. На мою думку, це необхідно для реалізації права на свободу вибору, що передбачає сміливість взяти на себе відповідальність за наслідки цього вибору, за власне майбутнє. Отже, гідність є ключовою моральною цінністю у становленні людини та  суспільства.

# data[].attributes.headline
У наукових досліджен

# data[].attributes.body
У наукових дослідженнях розрізняються поняття "людська гідність" та «гідність людини» (особиста гідність). Людська гідність - це етична категорія, що включає уявлення про особистість взагалі; ключова цінність, що вирізняє особистість серед інших істот (П. Краченко). Таку гідність людині формувати не треба. Людська гідність набувається з моменту народження за принципом «Я існую, отже, я маю гідність». Поняття «гідність людини» застосовується до конкретної особи. Почуття власної (особистої) гідності - це думка певної людини про саму себе, її самооцінка, усвідомлення власних моральних якостей, потреба людини у схваленні своїх вчинків самою собою (В. Малахов). Тому вважаю, що першим кроком формування особистої гідності є усвідомлення людиною того, що вона не є «гвинтиком» у створенні матеріальних і навіть духовних багатств. Людина існує в часі та просторі як самостійна одиниця, індивідуальна та неповторна. І потім кожного дня треба плекати таке позитивно-емоційне ставлення до себе. Другим кроком на шляху формування власної гідності є вивчення категорій етики; спостереження за тим, який сенс вкладають в поняття «добро» і «зло» інші члени суспільства. Це необхідно для того, щоб скеровувати себе на здійснення моральних вчинків, утримуватися від аморальної поведінки. Якщо людина не розрізняє добро і зло, то вона не може об'єктивно оцінювати себе, а самооцінка - основа особистої гідності. Третім кроком саме вчинки, які доводять людині: вона є здатною на краще. Авжеж, схвалення таких вчинків суспільством підвищує самооцінку людини. І, навпаки, байдужість або зневага інших членів суспільства до продуктивної діяльності може знизити самооцінку. І тоді треба ще раз згадати про початкову істину про власну неповторність, про власні цілі, на досягнення яких були спрямовані вчинки. І оцінити, наскільки ці вчинки, хоч і засуджені кимось, наблизили реалізацію власних планів. Також при формуванні особистої гідності людині потрібно дбати про розвиток вольових якостей, що визначають ступінь самостійності її дій від зовнішніх впливів, їх спрямованість на реалізацію власної життєвої стратегії в межах категорій «добро» і «благо» (як для себе, так і для оточуючих).

# data[].attributes.headline
На думку деяких наук

# data[].attributes.body
На думку деяких науковців, немає нічого більш парадоксального, ніж етична категорія "гідність". Ми говоримо, що право на повагу до гідності людина набуває з моменту народження. Але як важко формувати позитивну самооцінку, усвідомити свою  унікальність і неповторність людині, яку з дитинства принижували! А таке приниження традиційно відбувається стосовно бідних людей  слабко розвинених країн або навіть в економічно розвинутих країнах у нестійких сім'ях. Що їм порадити про набуття почуття особистої гідності? Народитися вдруге в заможній країні з демократичними традиціями? У щасливій сім'ї? Однак навіть за сприятливих умов гідність супроводжується парадоксами. Зокрема, парадокс іміджу обумовлений тим, що зовнішнє оформлення, яке демонструє атрибути гідності (підтягнутість, спокійний і впевнений погляд та ін.), може бути симуляцією, яка відрізняється від особистих характеристик та якостей особистості. І людина, яка демонструє зовнішню впевненість, може насправді перебувати у стані відчаю через крах своїх сподівань. Парадокс призначення виникає у зв'язку з розумінням гідності як відповідності своєму призначенню в житті. Проте чи багато людей точно знають в юності і, навіть, у зрілості, у чому їх справжнє призначення? І що, усі ті, хто обрав собі фах і професію під впливом батьків, суспільних стереотипів, є позбавленими почуття власної гідності? На мою думку, усі ці парадокси будуть усунені, якщо визнати: людина не формує, а отримує гідність по праву народження. Для християнина - тому, що людина є образом і подобою божою. Для атеїста - тому, що кожна людина - це диво природи, яке виникло після мільйонів і мільйонів років еволюції. А формувати ми можемо тільки повагу до гідності інших людей (перш за все тих, хто народився у скрутних умовах) та здатність об'єктивно оцінювати себе. Така здатність до самооцінки не є тотожною гідності, оскільки не можна позитивно оцінювати свої вади, егоїстичні наміри та вчинки, що завдали зло тобі та іншому.

# data[].attributes.headline
У правовій державі м

# data[].attributes.body
У правовій державі межі індивідуальної свободи, відповідність діяльності людини суспільному благу визначається законодавством. Кримінальний кодекс або Кодекс про адміністративні правопорушення визначають такі межі свободи людини, які оберігають інших громадян, їхнє життя, гідність і власність. Проте закони, особливо юридична практика не завжди є досконалими. На мою думку, головним регулятором свободи людини, що визначає її межі, має бути внутрішні, сформовані в людині ціннісні  орієнтири, повага до іншої людини, розуміння можливої школи від твоєї прагматично-егоїстичної поведінки для твоїх же дітей, а, можливо, і для тебе самої.

# data[].attributes.headline
 Філософська ка

# data[].attributes.body
Філософська категорія "свобода" має загальнолюдський зміст і передбачає використання всіх досягнень людства, набутих упродовж тривалого історичного розвитку, задля звеличення і піднесення Людини у всезагальному сенсі. Тобто у філософській плошині свобода постає як універсальна позачасова категорія. І, дійсно, протягом століть люди прагнули свободи; пишалися співвітчизниками -  вільними та нескореними; зневажали тих, хто заради матеріальних благ поступався своєю свободою, схилявся перед іноземними поневолювачами. Наприклад, і під час перебування у складі Російської імперії українці зберігали пам'ять про волелюбних запорозьких козаків. А радянська влада так і не зуміла нав'язати мешканцям заходу України своїх героїв, викорінити з пам'яті боротьбу ОУН та УПА. Чому? Тому що у всі часи людство знало: свобода - це запорука гідного існування людини. Вона звеличує людину навіть у кайданах. І, навпаки, підкорення принижує людину, яка обміняла її на багатство та владу.

# data[].attributes.headline
 Ключовим елеме

# data[].attributes.body
Ключовим елементом ідейної спадщини радянського минулого є тоталітарно-колективістське тлумачення поняття "свобода". Офіційна пропаганда в СРСР стверджувала, що радянські громадяни є вільними людьми. Проте свобода вибору власного майбутнього була обмежена вимогою брати участь у "побудові комунізму", а свободи думки не існувало взагалі, навіть у межах комуністичної ідеології. Наприклад, у 1961 р. радянський суд виніс смертний вирок Левку Лук'яненку, який тоді не заперечував основи комуністичної економіки - колективну власність на засоби виробництва, колгоспи та державні підприємства, а запропонував лише реалізувати на практиці право Української ССР на самовизначення, закріплене в сталінській конституції. І це яскравий доказ тому, що в тоталітарному минулому держава "відмінила" свободу особистості. Замість формально проголошених свобід особистості панувала справжня свобода держави на втручання в особисте життя кожного громадянина. І я не хочу повернення до цього тоталітарного минулого. Тому закликаю дорослих з обережністю ставитися до обмеження права громадян брати участь в управлінні державою через органи місцевого самоврядування, організацію мітингів і зібрань. Навіть в умовах воєнного стану, заради перемоги над зовнішнім ворогом. Інакше ми перетворимося на подобу цього ворога, знецінимо втрати українського народу в боротьбі за власну свободу.

Я розумію, що в умовах повномасштабної агресії стають очевидними вади іншої, ліберально-індивідуалістичної концепції свободи, яка панувала останнім часом у громадській свідомості України. За нею свобода ототожнювалася з вільним вибором людини «реальних можливостей» (товари та послуги, освіта та професія, укладати шлюб, народжувати дітей чи бути чайлдфрі та ін.). І дуже часто ми не співставляли цей вибір зі сферою моралі, а лише з власними інтересами та потребами. І ось зараз, під час війни, базова потреба - потреба в їжі, теплі, безпеці - говорить: "Біжить, рятуйте себе". А совість заперечує: "Залишайтесь, допоможіть тим, хто беззахисний". Що ж, це теж свобода - свобода вибору. Просто ціна такого вибору, наша відповідальність за його наслідки є неймовірно більшою, ніж у мирний час. А хто взагалі вирішив, що свобода = матеріальні блага або життєвий успіх?

# data[].attributes.headline
Я розумію під словом

# data[].attributes.body
Я розумію під словом "свобода" здатність людини вільно визначати підстави своїх дій і відповідно реалізовувати себе. Отже, етичне поняття "свобода" для мене перш за все є пов'язаним із волевиявленням людини, зі свободою волі.
Я знаю, що в філософії поняття "свобода" застосовується в більш широкому сенсі: свобода - одна з ключових властивостей людини, яка допомогає особистості за допомогою свідомої діяльності піднятися, підвищитися над об'єктивними законами, за якими живуть природа та суспільство. У філософії існують двв крайні точки зору на поняття "свобода" та її антипод "необхідність" (об'єктивні закони, що панують у природі та суспільстві) - етичний фаталізм та етичний волюнтаризм. Етичний фаталізм нехтує свободою та віддає перевагу необхідності, ставить людину в повну фатальну залежність від об’єктивних обставин, перетворює її в запрограмований пристрій, який діє за певною схемою, визначеною  законами природи та суспільства (Богом, долею). Прихильники етичного фаталізму вважають, що все життя людини визначене наперед. Особистість не може нічого змінити за власною волею, усупереч об'єктивним законом (Божої волі). На побутовому рівні етичний фаталізму - це позиція «Чому бути, того не минути». Навпаки, етичний волюнтаризм заперечує будь-яку необхідність. Людина розглядається як така, що є абсолютно вільною у прийнятті рішень, діє лише за своєю волею.
У чому я погоджуюся з прихильниками етичного фаталізму? Моя свобода, як здатність вільно визначати підстави своїх дій, є обмеженою зовнішніми умовами: фінансовими можливостями сім'ї; якістю освіти, яка є доступною для мене; рівнем розвитку економіки, демократичних інститутів у країні. Вказані зовнішні умови склалися під впливом дії об'єктивних законів розвитку суспільства. Як приклад наведу логічний ланцюжок: в СРСР панувала неефективна командно-адміністративної система управління економіки, державна власність - на Донбасі, де я народився, будувалися шахти та металургійні заводи, що в новітніх умовах є неконкурентоспроможніми - податків з неприбуткових шахт не вистачає на утримання комунальних закладів освіти, а рівень зарплатні батьків недостатній для оплати за навчання у приватних закладах у Києві або за кордоном. Це - об'єктивні труднощі при виборі, де і за яким фахом я продовжу навчання; це - обмеження при виборі мною професії.
У чому я погоджуюся з прихильниками етичного волюнтаризму? Люди можуть мати однакове матеріальне становище та соціальний статус, проте їх життєвий шлях відрізняється залежно від життєвого вибору, який був зроблений відповідно до індивідуальних ціннісних орієнтацій, і волі, що допомогла слідувати обраному шляху. Знову наведу приклад: тобі запропонували випити пива, твій вибір: відмовитися, адже ти дотримуєшся здорового способу життя,  чи погодитися, тому що в пиві небагато алкоголю, а це допоможе налагодити дружні стосунки. Відмовляючись, ти дієш, враховуючи власні інтереси. Погоджуючись, ти робиш це під моральним примусом оточення. Об'єктивні закони, що діють у суспільстві, можуть у такій ситуації тільки зумовити, кого більше навколо тебе: зожників чи тих, хто вживає алкоголь. Проте у тебе є свобода вибору, і ти сам будеш нести відповідальність за його наслідки.  Отже, мені потрібна свобода вибору, щоб реалізувати власні наміри. Проте ще більше потрібний розум, щоб визначити корисність цих намірів особисто для мене, і воля, щоб їх реалізувати.

# data[].attributes.headline
 У сучасному пр

# data[].attributes.body
У сучасному праві людська гідність тлумачиться згідно з концепцією англійського мислителя Джона Локка. У XVII ст. він сміливо писав, що право на життя та володіння майном, свобода і рівність є невідчужуваними природними правами людини. Вони виступають перешкодою для монарха, який бажає правити свавільно. Свавілля монарха по-різному сприймається різними членами суспільства. Деякі люди, які не мають почуття власної гідності, беззаперечно коряться наказам влади. Але люди, які мають почуття власної гідності, здатні виділити серед наказів влади акти, які посягають на невід'ємні природні права особистості, і не коритися ним. Таке розуміння людської гідності було закріплено  в Загальній декларації
прав людини 1948 року. Гідність розглядається в ній як базис, основа, невід'ємна передумова прав людини. Вона є основою  рівності всіх людей. У статті 1 Загальної декларації прав людини говориться: «Всі люди народжуються вільними і рівними у своїй гідності та правах. Вони наділені розумом і совістю і повинні діяти один щодо одного в дусі братерства».
Виходячи з концепції Джона Локка про гідність людини, як здатність розрізняти та не коритися владним приписам, які порушують природні права людини, я вважаю головним у формуванні особистої гідності вивчення міжнародного права, національного законодавства. Людина має добре знати свої конституційні права та свободи, розуміти, як працюють правові механізми їх захисту. Це потрібно, щоб захисти їх ГІДНО, за допомогою закону, а не впадати у відчай, миритися з приниженням власної гідності, або, навпаки, діяти як агресор, у відповідь принижуючи гідність інших людей. На мою думку, саме це необхідно українському суспільству - навчитися захищати власну гідність не сварками та сльозами, а силою закону. Для цього й потрібні правові знання.

# data[].attributes.headline
Свобода потрібна щоб бути свободним, ось і все, це головне бути свободним.

# data[].attributes.subject
Свобода потрібна щоб бути свободним, ось і все, це головне бути свободним.

# data[].attributes.headline
Для мене гідність це моє ставлення до самого себе, моя повага до себе. Я вважаю без поваги в цілому житті не обійтися. Кожному з нас колись казали, що якщо ти сам не любиш себе ніхто тебелюбити також не буде. От і з повагою для мене саме так.

# data[].attributes.subject
Для мене гідність це моє ставлення до самого себе, моя повага до себе. Я вважаю без поваги в цілому житті не обійтися. Кожному з нас колись казали, що якщо ти сам не любиш себе ніхто тебелюбити також не буде. От і з повагою для мене саме так.

# data[].attributes.headline
При знайомстві з новими людьми, кожна людина будує свої особисті кордони, показує іншим як можна спілкуватися/поводитися з нею і як НЕ можна. Таким чином, на мою думку, людина і формує особисту гідність. Показуючи усім свою гідну поведінку людина формує у інших думку про себе. 

# data[].attributes.subject
При знайомстві з новими людьми, кожна людина будує свої особисті кордони, показує іншим як можна спілкуватися/поводитися з нею і як НЕ можна. Таким чином, на мою думку, людина і формує особисту гідність. Показуючи усім свою гідну поведінку людина формує у інших думку про себе. 

# data[].attributes.headline
Кожна людина —  це індивідуальність, кожен з нас — неповторний, тому кожній людині для щасливого життя потрібні різні речі. Хтось потребує родини, для когось не існує життя без подорожів, хтось не дача своє життя без кар’єри, а хтось мріє уже своє життя подарувати родині та дітям. Для цього людина має право мати свій особистий вибір, та свободу для цього. Маючи свободу людина може влаштувати власне  ЩАСЛИВЕ та ніким не нав’язане життя так, як вона сама хоче. 

# data[].attributes.subject
Кожна людина —  це індивідуальність, кожен з нас — неповторний, тому кожній людині для щасливого життя потрібні різні речі. Хтось потребує родини, для когось не існує життя без подорожів, хтось не дача своє життя без кар’єри, а хтось мріє уже своє життя подарувати родині та дітям. Для цього людина має право мати свій особистий вибір, та свободу для цього. Маючи свободу людина може влаштувати власне  ЩАСЛИВЕ та ніким не нав’язане життя так, як вона сама хоче. 

# data[].attributes.headline
Я вважаю, що інколи треба ризикнути, щоб бути щасливим, та вільним. Якщо Ви відчуваєте, що вам насправді це необхідно, то ваша потреба чи рішення — варте усього.

# data[].attributes.subject
Я вважаю, що інколи треба ризикнути, щоб бути щасливим, та вільним. Якщо Ви відчуваєте, що вам насправді це необхідно, то ваша потреба чи рішення — варте усього.

# data[].attributes.headline
Дивлячись із ситуації. Якщо ця людина робить щось небезпечне для суспільства чи може зашкодити йому, то це цілком виправдана необхідність. Вбивці, злочинники, психічно хворі люди знаходяться у місцях обмеження свободи не тому, що хтось хоче відібрати у них їх ту саму свободу, а тому що інші хочуть захистити своє життя та створити безпеку для супсільства.

# data[].attributes.subject
Дивлячись із ситуації. Якщо ця людина робить щось небезпечне для суспільства чи може зашкодити йому, то це цілком виправдана необхідність. Вбивці, злочинники, психічно хворі люди знаходяться у місцях обмеження свободи не тому, що хтось хоче відібрати у них їх ту саму свободу, а тому що інші хочуть захистити своє життя та створити безпеку для супсільства.

# data[].attributes.headline
Бо вона дає мені можли

# data[].attributes.body
Бо вона дає мені можливість жити в гармонії з собою

# data[].attributes.headline
Думаючи та роблячи дії

# data[].attributes.body
Думаючи та роблячи дії, які особисто для людини є гідними

# data[].attributes.headline
Щоб мати можливість ко

# data[].attributes.body
Щоб мати можливість контролювати своє життя, робити свої помилки та проживати своє життя

# data[].attributes.headline
В залежності від того 

# data[].attributes.body
В залежності від того як конкретна людина сприймає та уявляє собі свободу. На мою думку, так виправдано, бо добробут і життя без свободи – це не життя і не добробут

# data[].attributes.headline
Якщо ця людина обмежує

# data[].attributes.body
Якщо ця людина обмежує права, свободу інших, псувала, руйнувала життя суспільства, то виправдано, бо людина сама вибрала бути обмеженою, починаючи дискримінацію інших. Якщо ж людина такого не робила, можливо, просто висловлювала іншу ( мирну) думку, то тоді не бачу взагалі причин позбавляти людину свободи

# data[].attributes.headline
Свобода вибору завжди важлива для людини. Вона дає змогу жити повноцінним життям творити своє майбутнє і нести за нього відповідальність. Правильний вибір робить людину щасливою, самодостатньою, успішною. Без свободи вибору ВЛАСНИЙ шлях неможливий.

# data[].attributes.subject
Свобода вибору завжди важлива для людини. Вона дає змогу жити повноцінним життям творити своє майбутнє і нести за нього відповідальність. Правильний вибір робить людину щасливою, самодостатньою, успішною. Без свободи вибору ВЛАСНИЙ шлях неможливий.

# data[].attributes.headline
Щоб вдосконалювати сво

# data[].attributes.body
Щоб вдосконалювати свою особистість.

# data[].attributes.headline
Працює над собою, своїм мисленням та своїми діями.

# data[].attributes.subject
Працює над собою, своїм мисленням та своїми діями.

# data[].attributes.headline
Щоб приймати правильні

# data[].attributes.body
Щоб приймати правильні рішення, висловлювати свою думку, мріяти та йти вперед!

# data[].attributes.headline
Це залежить від потреб

# data[].attributes.body
Це залежить від потреб самої людини. У кожного є свій вибір.

# data[].attributes.headline
Дивлячись на дії, можн

# data[].attributes.body
Дивлячись на дії, можна зробити висновки.

# data[].attributes.headline
Особиста гідність – це

# data[].attributes.body
Особиста гідність – це здатність знати собі ціну, але не продаватися. Тому для мене це важливо. Люди без гідності не варті нічого, бо для них не існує ні порядності, ні совісті, ні принципів моралі

# data[].attributes.headline
З особистою гідністю н

# data[].attributes.body
З особистою гідністю не народжуються. Вона з'являється, коли проходиш випробування та вчишся виборювати себе. Це складний процес. Часом навіть болісний, але воно того варте

# data[].attributes.headline
Свобода мені просто не

# data[].attributes.body
Свобода мені просто необхідна! Як можна жити, коли твої думки, дії, життя контролюють, а твій вибір є твоїм лише формально? Для українців свобода є генетичною, як і боротьба за незалежність та власні права. Без свободи ми, як птаха без крил, як стриножений кінь чи човен без вітрила

# data[].attributes.headline
Так, заради свободи вс

# data[].attributes.body
Так, заради свободи всі ризики виправдані, бо рабське життя – гірше за смерть. Наші пращури виборювали свободу дорогою ціною, а ми маємо бути гідними свого коріння

# data[].attributes.headline
Так, виправдано, якщо 

# data[].attributes.body
Так, виправдано, якщо дії цієї людини є протиправними та шкодять суспільству. Свобода наших дій закінчується там, де починаються права інших людей. Це потрібно пам'ятати задля комфортного існування у суспільстві

# data[].attributes.headline
Особиста гідність для 

# data[].attributes.body
Особиста гідність для мене - це віра у свої можливості, готовність до самореалізації і досягнення своїх цілей. Гідність – це свобода бути собою, не залежати від думки інших, стояти за свої принципи та ідеали.

# data[].attributes.headline
Особисту гідність люди

# data[].attributes.body
Особисту гідність людина формує цілями, цінностями, здібностями, ідеалами, потребами й іншими індивідуальними особливостями. Це сприяє розвитку самоповаги.

# data[].attributes.headline
Для мене свобода - це 

# data[].attributes.body
Для мене свобода - це те, що робить мене дійсно щасливою, бо вона надає право вибору, допомагає почувати себе впевненою. Не залежати від інших. Жити за своїми правилами, особисто приймати рішення і самостійно нести відповідальність.

# data[].attributes.headline
Все наше життя – це ри

# data[].attributes.body
Все наше життя – це ризик. Інколи це єдиний шлях до справжнього життя. Все залежить від цінностей, які має людина, від обставин, від впливу на майбутнє. Але не треба забувати про наслідки. Тому кожна людина робить особистий вибір, ризикувати чи ні.

# data[].attributes.headline
Все буде залежати від 

# data[].attributes.body
Все буде залежати від того, що скоїла людина. Якщо її вчинки будуть загрожувати суспільству або країні, то обмеження свободи цієї людини буде виправдано.

# data[].attributes.headline
Особиста гідність — це

# data[].attributes.body
Особиста гідність — це поєднання внутрішньої цінності, усвідомленості й життєвих принципів, які дають людині відчуття вартості й значущості як особистості, незалежно від зовнішніх обставин чи думок оточення.

Знання себе — своїх сильних і слабких сторін, переконань, цінностей і цілей — є основою особистої гідності.

Родина, культура та суспільство формують уявлення про те, що є "гідним" або "негідним".

Для мене гідність та свобода – основні норми життя.

# data[].attributes.headline
Особиста гідність для 

# data[].attributes.body
Особиста гідність для мене – це не просто слово. Це наша здатність залишатися людьми навіть у найскладніших умовах. Це наша сила боротися за правду, за справедливість, за право бути вільними. Гідність – це коли людина не опускає руки, навіть коли здається, що весь світ проти неї. Це коли ми підтримуємо один одного, допомагаємо тим, хто цього потребує, і не забуваємо про тих, хто віддав своє життя за нашу свободу.

# data[].attributes.headline
Я намагаюся завжди дот

# data[].attributes.body
Я намагаюся завжди дотримуватися своїх моральних принципів, навіть коли це складно. Це означає, що я поважаю інших людей, прагну до правди і справедливості, уникаю насильства. Ми разом з друзями і родиною підтримуємо один одного у ці важкі часи. Наприклад, допомагаю молодшому брату з навчанням, беру участь у волонтерських проектах. Ця солідарність робить мене сильнішою і допомагає зберігати людяність. Я чітко розумію, що таке права та свободи, і готова боротися за них, вчуся захищати свої права і права інших людей, що також є важливою частиною моєї особистої гідності.

# data[].attributes.headline
Свобода вибору означає

# data[].attributes.body
Свобода вибору означає для мене дуже багато. Вона дає можливість вирішувати, що робити зі своїм життям, яку професію обрати в майбутньому, де жити і як жити. Свобода вибору дозволяє мені обирати свої хобі та інтереси, вирішувати, з ким спілкуватися і яку інформацію сприймати. Вона дає мені право на власну думку і можливість вільно її висловлювати.

В умовах окупації я втратила багато цих можливостей. Але саме це змушує мене ще більше цінувати свободу вибору. Адже без неї життя стає обмеженим, нудним і безрадісним. Свобода вибору допомагає розвиватися, пізнавати нове і шукати своє місце в цьому світі. Це те, що робить мене унікальною і незалежною особистістю.

Свобода вибору дозволяє мені мріяти і прагнути досягати своїх цілей. Вона дає можливість боротися за свої права і захищати свою гідність. Це право кожної людини, і я вірю, що кожен заслуговує на нього. Незважаючи на всі труднощі, я продовжую вірити, що одного дня ми знову зможемо вільно робити свій вибір і жити в незалежній Україні.

# data[].attributes.headline
Питання про те, чи вип

# data[].attributes.body
Питання про те, чи виправдано ризикувати добробутом і навіть життям заради свободи, є дуже складним і особистим. Але для мене відповідь очевидна.

Свобода – не просто слово, це право жити так, як ти хочеш, мати власну думку, робити свій вибір і бути відповідальним за своє життя. Без свободи ми втрачаємо можливість бути собою, втрачаємо свою гідність і право на щасливе майбутнє.

Ризикувати заради свободи – не легке рішення, це означає, що ти готовий пожертвувати комфортом, безпекою, а іноді навіть життям, але коли твій дім окупований, коли ти бачиш несправедливість і насильство, ти розумієш, що свобода варта цих жертв.

Ми боремося за свободу не тільки для себе, але й для майбутніх поколінь. Ми хочемо, щоб наші діти і внуки жили у вільній країні, де поважають права кожної людини. Ми хочемо, щоб вони мали можливість мріяти і досягати своїх цілей без страху і обмежень.

# data[].attributes.headline
Обмеження свободи одні

# data[].attributes.body
Обмеження свободи однієї людини може бути виправданим, якщо це дійсно необхідно для захисту інтересів усього суспільства. Але ми повинні завжди пам'ятати про цінність кожної людини і прагнути до того, щоб ці обмеження були справедливими і тимчасовими, бо тільки вільне суспільство може бути демократичним і процвітаючим.

# data[].attributes.headline
виправдано оскільки бе

# data[].attributes.body
виправдано оскільки без них неможливе повноцінне, якісне життя

# data[].attributes.headline
Для того щоби мати мож

# data[].attributes.body
Для того щоби мати можливість бути собою захищати себе, дорогих мені людей, ідеали, цінності та все те що я вважаю вважаю актуальним і важлим коли того хочу без цензури чи рамок

# data[].attributes.headline
Мені потрібна свобода 

# data[].attributes.body
Мені потрібна свобода для самовираження. Я хочу сама вирішувати що мені робити, що Я хочу, а не як сажуть. Я хочу сама будувати своє майбутнє!

# data[].attributes.headline
Особлива гідність для 

# data[].attributes.body
Особлива гідність для мене завжди буде стояти на 1 місті. Не можливо побудувати особисті кордони або виказувати своє не вподобання людям коли в тебе не має почуття особистої гідності!

# data[].attributes.headline
Ризикувати заради своб

# data[].attributes.body
Ризикувати заради свободи – це вічний вибір, який стояв перед людством протягом усієї історії. Це вибір між комфортом і гідністю, між рабством і самовизначенням.

# data[].attributes.headline
Обмеження свободи інди

# data[].attributes.body
Обмеження свободи індивіда заради загального блага часто виправдовується необхідністю підтримувати порядок, безпеку та захищати права інших. Однак, важливо знайти баланс між індивідуальними свободами та суспільними інтересами, щоб не допустити надмірних обмежень

# data[].attributes.headline
Свобода вибору надає м

# data[].attributes.body
Свобода вибору надає можливість самостійно формувати своє життя та досягати поставлених цілей.

# data[].attributes.headline
Особиста гідність форм

# data[].attributes.body
Особиста гідність формується через усвідомлення власної цінності, самоповагу, повагу до інших, відповідальність за свої вчинки та досягнення гармонії між внутрішнім світом і зовнішнім середовищем.

# data[].attributes.headline
Особиста гідність є фу

# data[].attributes.body
Особиста гідність є фундаментом нашого «Я», вона надає нам почуття власної вартості, допомагає будувати здорові стосунки з іншими людьми та сприяє особистісному зростанню.

# data[].attributes.headline
Особиста гідність важлива, тому що вона є основою самоповаги та внутрішньої цілісності. Коли ми маємо гідність, ми можемо залишатися вірними своїм переконанням і діяти відповідно до власних моральних принципів. Це дозволяє підтримувати здорові стосунки з іншими людьми, не дозволяти принижувати себе і відстоювати свої права. Відсутність гідності може призвести до зниження самооцінки та відчуття безпорадності.

# data[].attributes.subject
Особиста гідність важлива, тому що вона є основою самоповаги та внутрішньої цілісності. Коли ми маємо гідність, ми можемо залишатися вірними своїм переконанням і діяти відповідно до власних моральних принципів. Це дозволяє підтримувати здорові стосунки з іншими людьми, не дозволяти принижувати себе і відстоювати свої права. Відсутність гідності може призвести до зниження самооцінки та відчуття безпорадності.

# data[].attributes.headline
Через усвідомлення своєї цінності, повагу до себе та дотримання моральних принципів. Це процес, який включає розвиток внутрішніх переконань і здатність відстоювати свої права та інтереси. Важливо мати позитивне ставлення до себе, розвивати впевненість і вміння приймати відповідальність за свої вчинки.

# data[].attributes.subject
Через усвідомлення своєї цінності, повагу до себе та дотримання моральних принципів. Це процес, який включає розвиток внутрішніх переконань і здатність відстоювати свої права та інтереси. Важливо мати позитивне ставлення до себе, розвивати впевненість і вміння приймати відповідальність за свої вчинки.

# data[].attributes.headline
Вона дозволяє приймати рішення на основі власних переконань, не залежати від зовнішніх впливів і мати контроль над власним життям. Свобода вибору допомагає розвиватися, шукати нові можливості, формувати свою індивідуальність і брати на себе відповідальність за наслідки своїх рішень. Тільки за допомогою свободи людина може по-справжньому відчути себе вільною та самостійною.

# data[].attributes.subject
Вона дозволяє приймати рішення на основі власних переконань, не залежати від зовнішніх впливів і мати контроль над власним життям. Свобода вибору допомагає розвиватися, шукати нові можливості, формувати свою індивідуальність і брати на себе відповідальність за наслідки своїх рішень. Тільки за допомогою свободи людина може по-справжньому відчути себе вільною та самостійною.

# data[].attributes.headline
Історія показує, що люди неодноразово йшли на великі ризики, аби виборювати свободу для себе та для наступних поколінь. Проте кожен випадок індивідуальний, і рішення про ризик має враховувати конкретні обставини та наслідки. Завжди важливо чітко розуміти, за що ми боремося.

# data[].attributes.subject
Історія показує, що люди неодноразово йшли на великі ризики, аби виборювати свободу для себе та для наступних поколінь. Проте кожен випадок індивідуальний, і рішення про ризик має враховувати конкретні обставини та наслідки. Завжди важливо чітко розуміти, за що ми боремося.

# data[].attributes.headline
Особиста гідність — це

# data[].attributes.body
Особиста гідність — це те, що визначає нашу цінність як особистості. Вона формується через дії, думки та рішення, які ми приймаємо у своєму житті. Але як саме людина будує свою гідність?

Передусім, гідність починається з розуміння себе. Людина повинна знати свої сильні та слабкі сторони, приймати себе такою, якою вона є. Самоповага — це перший крок. Якщо ми цінуємо себе, ми починаємо діяти так, щоб зберігати це відчуття.

Другий важливий елемент — це наші вчинки. Кожен вибір, який ми робимо, відображає наші цінності. Якщо ми чесні, добрі та готові допомогти іншим, це підвищує нашу гідність в очах не лише інших людей, а й нас самих.

Також особиста гідність формується через боротьбу із труднощами. Коли ми стикаємося з проблемами, але не здаємося, ми зміцнюємо себе як особистість. Такі ситуації вчать нас бути відповідальними і сильними.

На мою думку, важливо ще й ставлення до інших. Людина з гідністю не лише поважає себе, а й цінує інших людей, їхні права, думки та почуття.

Отже, особиста гідність — це результат нашого внутрішнього світу, дій і ставлення до світу навколо. Це не дається просто так, але кожен із нас може її розвивати через постійну роботу над собою.

# data[].attributes.headline
Свобода, а особливо св

# data[].attributes.body
Свобода, а особливо свобода вибору, є основою для розвитку моєї особистості та реалізації мрій. Вона дозволяє мені вирішувати, яким шляхом йти, які цілі ставити та як їх досягати. Свобода вибору дає змогу висловлювати свої погляди, обирати друзів, професію, спосіб життя, а також відповідати за свої дії. Без неї я б почувалася обмеженою і залежною від чужої волі, втратила би можливість бути справжньою. Свобода допомагає мені вчитися на власних помилках і розуміти, що кожен вибір має свої наслідки. Вона є незамінною умовою для гармонійного життя та щастя.

# data[].attributes.headline
Осінь 2024 року стала 

# data[].attributes.body
Осінь 2024 року стала найважчою в моєму житті. І це недивно, адже моя мала батьківщина - шахтарське місто Покровськ на Донеччині. Нині ворог руйнує його авіаційними бомбами та дронами-камікадзе. Болісно дізнаватися про черговий розбитий будинок, ніби разом із ним руйнується моє “Я”.

Раніше здавалося: я розумію, у чому сенс життя. Сьогодні все частіше втрачаю його, відмовляюся від планів на майбутнє, забуваю мріяти.

У цей момент зневіри мені порадили прочитати  книгу Віктора Франкла “Людина в пошуках справжнього сенсу”. Колишній в’язень нацистських таборів Віктор Франкл згадував: пошуки сенсу життя допомогли йому зберегти особисту гідність, подолати біль, провину та смерть. І він зрозумів: сенс життя, гідність людини - в усвідомленні того, що можна зробити тут і тепер. Навіть серед страждань можна займатися творчою роботою, зустріти кохання, перерости себе та обернути особисту трагедію на тріумф. Отже, прислухаємося до порад Віктора Франкла, який вижив у нацистському таборі, щоб стати видатним психіатром і філософом. Спробуємо знайти сенс життя у творчій роботі, якою, безперечно, є наукові дослідження в Малій академії наук.

# data[].attributes.headline
Особиста гідність — це

# data[].attributes.body
Особиста гідність — це почуття, яке допомагає людині сформувати систему цінностей, визначити своє місце у світі та певну картину майбутнього. Але сьогодні, на мою думку, зберегти відчуття особистої гідності українцям дуже важко. Ми проходимо через страшні випробування. Як вистояти серед жахів війни? Як не втратити розум від того, що відбувається навколо? Як не втратити надію, що темрява розсіється? Деякі втрачають серце та розум, намагаються пристосуватися та вижити за будь-яку ціну. Це й ті, хто стають зрадниками, і ті, хто нібито патріоти, а самі беруть участь у корупційних схемах. У них немає особистої гідності. Лише тваринні жага життя.

Авжеж, страшні випробування, через які проходить український народ, мають й інший, позитивний бік. Багато людей з мого оточення усвідомили себе громадянами, зрозуміли, що не лише держава має щось зробити для них, а й вони — для держави та народу. І я вірю, що ми вистоїмо у цей складний переламаний час, збережемо не тільки свободу, але й особисту гідність.

# data[].attributes.headline
Мені важливо мати особ

# data[].attributes.body
Мені важливо мати особисту гідність, бо насамперед Я особистість! Від мох дій залежить майбутнє моєї країни.

# data[].attributes.headline
Людина формує особисту гідність,лише своїми вчинками та вченнями. 

# data[].attributes.subject
Людина формує особисту гідність,лише своїми вчинками та вченнями. 

# data[].attributes.headline
Свобода потріб

# data[].attributes.body
Свобода потрібна кожній живій людині на нашій планеті, тому що тільки в такому випадку ми побудуємо незалежну,розвинуту особистість. А свобода вибору нам потрібна, наприклад, в демократичній країні,для того щоб обрати президента свої країни. Свобода вибору дає нам право на визначення нашої долі.

# data[].attributes.headline
Я вважаю,що так.В історії були неодноразові випадки,коли це ставалося. Наприклад в новітній історії, герої Революції гідності, Небесної сотні.Пожертвували своїм життями та добробутом  для нашого з вами майбутнього. Вони ризикували собою,для того, щоб побудувати соборне,демократичне та незалежне суспільство. 

# data[].attributes.subject
Я вважаю,що так.В історії були неодноразові випадки,коли це ставалося. Наприклад в новітній історії, герої Революції гідності, Небесної сотні.Пожертвували своїм життями та добробутом  для нашого з вами майбутнього. Вони ризикували собою,для того, щоб побудувати соборне,демократичне та незалежне суспільство. 

# data[].attributes.headline
Якщо така людина є загрозою для життя, добробут інших,тоді це цілком виправдано. Але,коли людина проти установлених норм,стереотипів,які є загальноприйнятими або навіть консервативними. Тоді таким вчинком зітруть саме поняття "свободи".

# data[].attributes.subject
Якщо така людина є загрозою для життя, добробут інших,тоді це цілком виправдано. Але,коли людина проти установлених норм,стереотипів,які є загальноприйнятими або навіть консервативними. Тоді таким вчинком зітруть саме поняття "свободи".