# data[].attributes.body
Malalties causades per la invasió de microorganismes, com bacteris, virus, fongs o paràsits, al cos. L'especialitat mèdica que les estudia i tracta és l'INFECTOLOGIA.

# data[].attributes.body
Malalties relacionades amb el creixement anormal de cèl·lules, que poden ser benignes o malignes, formant tumors o lesions.

L'especialitat mèdica que les estudia i tracta és l'ONCOLOGIA

# data[].attributes.body
Malalties en les quals el sistema immune ataca les pròpies cèl·lules del cos, com en el cas de les malalties autoimmunes. L'especialitat mèdica que les estudia i tracta és l'IMMUNOLOGIA o REUMATOLOGIA

# data[].attributes.body
Les malalties congènites són trastorns presents des del naixement, deguts a factors genètics o altres anomalies durant el desenvolupament fetal. L'especialitat mèdica que les estudia i tracta és la GENÈTICA MÈDICA o PEDIATRIA (en el cas de malformacions congènites)

# data[].attributes.body
Són malalties i/o transtorns que afecten als processos afectius i cognitius, a l'estat d'ànim, al pensament i al comportament. L'especialitat mèdica que les estudia i tracta és la PSIQUIATRIA

# data[].attributes.body
Les malalties inflamatòries són conseqüència d'una resposta inflamatòria del sistema immune, que pot ser causada per infeccions, lesions o altres factors. L'especialitat mèdica que les estudia i tracta és la REUMATOLOGIA o IMMUNOLOGIA

# data[].attributes.body
Són malalties caracteritzades per la progressiva deterioració de teixits o òrgans. L'especialitat mèdica que les estudia i tracta és la NEUROLOGIA o GERIATRIA, segons la naturalesa específica de la malaltia

# data[].attributes.body
Són alteracions o trastorns causats a causa de l'absència de substàncies fonamentals per al nostre organisme com ara: les vitamines, els minerals i fins i tot els aminoàcids. L'especialitat mèdica que les estudia i tracta és la NUTRICIÓ o MEDICINA INTERNA

# data[].attributes.body
Malalties que afecten les glàndules endocrines i la seva producció d'hormones. L'especialitat mèdica que les estudia i tracta és l'ENDOCRINOLOGIA

# data[].attributes.body
Malalties relacionades amb l'exposició a factors específics en l'entorn laboral, com malalties relacionades amb la inhalació de substàncies tòxiques o altres riscos ocupacionals.L'especialitat mèdica que les estudia és la MEDICINA OCUPACIONAL O SALUT LABORAL

# data[].attributes.body
Les malalties respiratories són aquelles que afecten el sistema respiratori, que inclou òrgans com els pulmons i les vies respiratòries. La PNEUMOLOGIA és l'especialitat mèdica que estudia i tracta les malalties respiratories.

# data[].attributes.body
Les malalties metabòliques es relacionen amb trastorns en el metabolisme del cos.Un trastorn metabòlic passa quan hi ha reaccions químiques anormals al cos que interrompen aquest procés. L'ENDOCRINOLOGIA és l'especialitat mèdica que les estudia i tracta

# data[].attributes.body
Les malalties cardiovasculars són aquelles que afecten el cor i els vasos sanguinis, podent incloure problemes com l'hipertensió, l'aterosclerosi i les malalties del cor.

La CARDIOLOGIA és l'especialitat mèdica que es dedica a l'estudi i tractament de les malalties cardiovasculars.

# data[].attributes.body
Les malalties osteomusculars afecten els ossos, els músculs, les articulacions i altres teixits connectius del sistema múscul-esquelètic. L'ORTOPÈDIA és l'especialitat mèdica encarregada de l'estudi i tractament de les malalties osteomusculars.

# data[].attributes.body
Les malalties genitourinàries són aquelles que afecten els òrgans del sistema genitourinari, que inclouen els òrgans reproductors i els òrgans urinaris.

L'UROLOGIA és l'especialitat mèdica que estudia i tracta les malalties genitourinàries

# data[].attributes.body
El càncer de pulmó és una malaltia neoplàsica caracteritzada per la proliferació anormal de cèl·lules en els pulmons, que pot formar tumors malignes

ETIOLOGIA: causada Principalment associat al consum de tabac i exposició a substàncies carcinògenes ambientals.

VIA DE CONTAGI:No és contagios; es desenvolupa a causa de mutations cel·lulars.

DURADA Variable, depenent de l'estadi en què es detecti i de la resposta al tractament.

SIGNES Poden incloure hemoptisi (expectoració de sang), pèrdua de pes inexplicada

SÍMPTOMES Tos persistent, dificultat per respirar, dolor toràcic

# data[].attributes.body
Desenvolupament anormal del llavi superior durant la gestació.

ETIOLOGIA: causada per factors genètics, ambientals o una combinació dels dos.

VIA DE CONTAGI:No és una malaltia contagiosa. Es desenvolupa durant el desenvolupament fetal i no es transmet de persona a persona.

DURADA : La condició és present des del naixement i és per tota la vida

SIGNES Observables a simple vista i inclouen una obertura anormal en el llavi superior, creant una aparença de "llavi leporí" o "llavi partit"

SÍMPTOMES dificultats en la succió i en la parla, així com possibles problemes d'alineació dental i afectacions psicosocials

# data[].attributes.body
Definició: Malaltia immune crònica de la pell amb formació de plaques enrojolides i escatades.

Etiologia: Factors genètics, autoimmune i ambientals contribueixen al seu desenvolupament.

Via de Contagi: No és contagiosa, es desenvolupa per anomalies en el sistema immune.

Durada: Crònica, amb episodis d'agudització i remissió; maneig sintomàtic.

Signes: Plaques enrogides, escates, pèrdua de cabell, ungles deformades.

Símptomes: Picor, dolor, malestar, impacte psicològic, possibles afectacions articulatories.

# data[].attributes.body
Definició: Trastorn psiquiàtric caracteritzat per tristesa persistent i pèrdua d'interès en activitats diàries. És una malaltia clínica amb necessitat de tractament, que pot incloure teràpia psicològica, medicaments i suport. Afecta persones de totes les edats i requerix una aproximació integral per a la gestió i recuperació.

Etiologia: Multifactorial amb influència de factors genètics, neuroquímics, psicològics i ambientals.

Via de contagi: No és contagiosa; es desenvolupa a través d'interaccions complexos de factors genètics i ambientals.

Durada: Pot ser episòdica o crònica, amb episodis que poden durar setmanes, mesos o anys.

Signes: Canvis en son, apetit, energia i concentració, potencial agitació o retallada de moviment.

Símptomes: Tristesa persistent, pèrdua d'interès, sentiments de culpa, fatiga, dificultat de concentració i pensaments recurrents de mort o suïcidi.

# data[].attributes.body
Definició: Malaltia inflamatòria crònica que afecta les articulacions, amb inflamació persistent de la membrana sinovial.

Etiologia: Causa autoimmunitària amb factors genètics i ambientals.

Via de Contagi: No es contagiosa, no té una via específica de contagi.

Durada: Malaltia crònica amb brots i remissions, pot afectar la qualitat de vida.

Signes

Inflamació simètrica de les articulacions.

Calor i enrojoliment en les articulacions.

Limitació del moviment.

Símptomes

Dolor articular persistent.

Rigidesa matinal.

Fatiga i debilitat muscular.

# data[].attributes.body
Definició: La malaltia d'Alzheimer és una malaltia neurodegenerativa progressiva que afecta el cervell, causant problemes de memòria, pensament i comportament.

Etiologia: Encara no es coneix la causa exacta de la malaltia d'Alzheimer, però es creu que hi està implicada l'acumulació anormal de plaques de proteïnes beta-amiloide i degeneració dels cabdells neurofibril·lars al cervell. A més, hi ha factors genètics i ambientals que poden augmentar el risc de desenvolupar la malaltia.

Via de contagi: No és una malaltia contagiosa. No es propaga de persona a persona com ho faria una infecció.

Durada: La malaltia d'Alzheimer és crònica i progressiva. La seva durada varia, però sol desenvolupar-se lentament al llarg del temps, amb estadi progressius de deteriorament cognitiu.

Signes:

Atrofia cerebral, particularment en les àrees relacionades amb la memòria i les funcions cognitives.

Acumulació de plaques de beta-amiloide entre les cèl·lules cerebrals.

Símptomes:

Pèrdua progressiva de la memòria, especialment la recent.

Dificultat en tasques quotidianes i de pensament abstracte.

Canvis en la personalitat, comportament i estat d'ànim.

Desorientació en temps i espai.

Problemes de comunicació i llenguatge.

Pèrdua de la capacitat per cuidar-se a si mateix.

# data[].attributes.body
Definició: Condició amb baixos nivells de ferro al cos, afectant la producció de glòbuls vermells i per tant de portar oxigen las teixits. El tractament sol implicar la correcció de la deficiència de ferro mitjançant suplements, canvis en la dieta o abordatge de les causes subjacents de la pèrdua de ferro.

Etiologia: Pot ser causada per dieta pobre en ferro, absorció inadequada, pèrdua crònica de sang (úlceres o regles abundants).

Via de Contagi: No és contagiosa; relacionada amb factors dietètics o mèdics.

Durada: Variable, depenent de la severitat i resposta al tractament. Pot ser aguda o crònica.

Signes: Pàl·lidesa de pell, mucoses i ungles.

Símptomes: Fatiga, debilitat, manca de concentració. En casos greus, palpitacions i marejos.

# data[].attributes.body
Definició: El hipotiroidisme és una malaltia endocrina caracteritzada per una baixa producció d'hormones tiroidees per part de la glàndula tiroide, que pot afectar diverses funcions corporals.

Etiologia: Pot ser causat per factors com la malaltia autoimmunitària (tiroiditis de Hashimoto), tractaments mèdics com la radioteràpia, deficiència d'iode en la dieta o cirurgia tiroidea. En alguns casos, l'origen pot ser desconegut.

Via de contagi: El hipotiroidisme no és una malaltia contagiosa. No es transmet d'una persona a una altra.

Durada: És una malaltia crònica que sovint requereix tractament de per vida.

Signes:

Pèrdua de cabell i pell seca

Augment de pes inexplicat

Fatiga i debilitat muscular

Sensibilitat al fred

Símptomes:

Hipotiroidisme pot afectar el metabolisme general i causar símptomes com bradicàrdia (ritme cardíac lent), depressió, dificultat per concentrar-se i menstruacions irregulars en les dones.

# data[].attributes.body
Definició: La hipoacúsia ocupacional és una pèrdua gradual de l'audició que es desenvolupa com a resultat de l'exposició prolongada a sorolls forts o constants en l'entorn laboral.

Etiologia: La principal causa és l'exposició crònica a sorolls elevats en l'ambient laboral, com els generats per maquinària industrial, construcció, o altres activitats laborals que produeixen soroll excessiu. Aquesta exposició prolongada pot danyar les cèl·lules ciliades de l'orella interna, provocant la pèrdua auditiva.

Via de contagi: No es tracta d'una malaltia contagiosa, sinó d'un trastorn adquirit per l'exposició ocupacional a sorolls elevats.

Durada: La hipoacúsia ocupacional és crònica i generalment irreversible. La seva progressió pot continuar fins i tot després de la cessació de l'exposició al soroll.

Signes: Absència de signes externs visibles. El dany sovint és progressiu i no és immediatament evident.

Símptomes:

Inicials: Dificultat per escoltar sons suaus o distants.

Avançats: Dificultat en la comunicació, necessitat d'augmentar el volum dels dispositius auditius, problemes per entendre la parla en entorns sorollosos.

# data[].attributes.body
Definició: La pneumònia és una inflamació dels sacs d'aire als pulmons, que pot estar causada per infeccions virals, bacterianes o fúngiques. Aquesta inflamació pot afectar una part específica dels pulmons (pneumònia lobular) o tots els pulmons (pneumònia broncopneumònica).

Etiologia: pot ser causada per bacteris com Streptococcus pneumoniae o virus com el de la grip (causes més comunes). Altres factors, com l'exposició a substàncies tòxiques, poden contribuir també.

Via de contagi: a través de gotes respiratòries expulsades per una persona infectada quan tos o esternuda. També es pot contraure per inhalació de microorganismes presents a l'ambient.

Durada: La durada de la pneumònia pot variar des de uns pocs dies fins a setmanes, depenent del tipus de microorganisme involucrat, l'estat de salut de la persona i l'eficàcia del tractament.

Signes: Infiltració opaca en les radiografies de pit, crepitació a la auscultació pulmonar (sons crepitants a la respiració).

Símptomes: Tos intensa, febre, dificultat per respirar, dolor toràcic, expectoració amb color verd o groc (en el cas de la pneumònia bacteriana).

# data[].attributes.body
Definició: La diabetis mellitus és una malaltia metabòlica caracteritzada per nivells elevats de glucosa en sang, degut a la manca d'insulina o a una utilització inadequada d'aquesta hormona pel cos.

Etiologia: La diabetis pot tenir una base genètica, però també es veu influïda per factors ambientals com l'obesitat, una dieta desequilibrada i l'escassa activitat física.

TIPUS 1, el sistema immune ataca i destrueix les cèl·lules productores d'insulina al pàncrees.

TIPUS 2, el cos no utilitza adequadament la insulina que produeix.

Via de contagi: La diabetis no és una malaltia contagiosa. No es transmet d'una persona a una altra.

Durada: La diabetis mellitus és una malaltia crònica que generalment es desenvolupa durant tota la vida. Pot ser gestionada amb tractament adequat, però no té una cura completa.

Signes:

Poliúria (augment en la producció d'orina)

Polidipsia (set excessiva)

Pèrdua de pes inexplicada

Pàl·lidesa de la pell

Símptomes:

Fatiga i debilitat

Visió borrosa

Ferides que cicatritzen lentament

Neuropatia perifèrica, que pot causar dolor o formigueig als peus i altres parts del cos.

# data[].attributes.body
Definició: L'angina de pit és una malaltia cardiovascular caracteritzada per dolor o malestar al pit causat per la disminució del flux sanguini al cor.

Etiologia: L'aterosclerosi és la principal causa de l'angina de pit. Aquesta malaltia es desenvolupa quan les artèries coronàries es bloquegen per la acumulació de placa, que és una combinació de greixos, calci i altres substàncies. Aquesta obstrucció redueix el flux sanguini i l'oxigen al cor.

Via de contagi: L'angina de pit no és una malaltia contagiosa. Es desenvolupa per factors de risc com l'edat, el sexe, el tabaquisme, la hipertensió arterial, el colesterol elevat i la diabetis.

Durada: L'angina de pit pot ser aguda o crònica. L'angina aguda és una emergència mèdica i pot indicar un atac de cor imminent. L'angina crònica és més persistent i pot estar relacionada amb l'activitat física o l'estrès.

Signes:

Dolor o malestar al pit, que pot irradiar-se al braç esquerre, coll, mandíbula o esquena.

Sensació de pressió o pesadesa al pit.

Falta d'aire o dificultat per respirar.

Sudoració excessiva.

Símptomes:

Els símptomes poden variar en intensitat i durada.

El dolor pot desaparèixer amb el repòs o la nitroglicerina sublingual.

En l'angina aguda, els símptomes poden ser més intensos i durar més temps, indicant un possible infart de miocardi imminent.

# data[].attributes.body
Definició: La Distrofia Muscular de Duchenne (DMD) és una malaltia genètica que afecta els músculs, caracteritzada per una degeneració progressiva i debilitat muscular. És la forma més comuna de distrofia muscular en nens.

Etiologia: La DMD és causada per una mutació en el gen que codifica la proteïna distrofina, essencial per a la integritat i funció dels músculs. Aquesta mutació és hereditària i afecta principalment els nens mascles. No és causada per factors ambientals i no té relació amb contagis externs.

Via de Contagi: La DMD no és una malaltia contagiosa. Es transmet genèticament de pares a fills com una herència recessiva ligada al cromosoma X.

Durada: La DMD és una malaltia crònica i progressiva que afecta els individus des de la infància. Generalment, la debilitat muscular es fa més evident amb el temps, i la malaltia pot afectar la mobilitat i la funció cardíaca.

Signes:

Pèrdua de la capacitat muscular

Dificultat per caminar i pujar escales

Postura anormal, com arquejar l'esquena

Calves a l'aguantar-se

Símptomes:

Debilitat muscular progressiva

Pèrdua de la capacitat per caminar

Problemes respiratoris

Pèrdua de la funció cardíaca amb el temps

# data[].attributes.body
Definició: La cistitis eosinofílica és una inflamació de la bufeta urinària caracteritzada per la presència d'un gran nombre de cèl·lules eosinòfiles, un tipus de glòbuls blancs, en la mucosa de la bufeta.

Etiologia: La causa exacta de la cistitis eosinofílica no és clara, però es creu que pot estar relacionada amb reaccions al·lèrgiques o respostes immune anormal. Algunes infeccions urinàries també poden desencadenar aquesta resposta.

Via de Contagi: No es tracta d'una malaltia contagiosa. La cistitis eosinofílica es desenvolupa com una resposta anormal del sistema immune o pot ser secundària a infeccions urinàries.

Durada: La durada pot variar. Algunes persones poden experimentar episodis aguts intermitents, mentre que altres poden tenir una forma crònica de la malaltia.

Signes:

Inflamació de la mucosa de la bufeta.

Augment de la presència de cèl·lules eosinòfiles en les mostres d'orina.

Símptomes:

Dolor o molèsties en la zona de la bufeta.

Urgència urinària.

Augment de la freqüència urinària.

Possiblement presència de sang a l'orina (hematúria)

# data[].attributes.body
La tuberculosi és una malaltia bacteriana causada pel Mycobacterium tuberculosis. Afecta principalment els pulmons, però pot afectar altres parts del cos.

ETIOLOGIA: causada pel Mycobacterium tuberculosis

VIA DE CONTAGI:Transmissió per l'aire a través de gotes respiratòries quan una persona infectada tos o esternuda.

DURADA La durada de la tuberculosi pot variar, però el tractament generalment dura diversos mesos

SIGNES Tos persistent, dolor al pit, pèrdua de pes, fatiga i febre

SÍMPTOMES En etapes avançades, pot causar hemoptisi (expectoració de sang) i dificultat per respirar.

# data[].attributes.body
ANAMNESI:Quan vas començar a notar dolor o inflamació a les teves articulacions? Com descriuries la intensitat d'aquest dolor? Has notat si el dolor i la inflamació varien durant el dia o amb l'activitat física? Quines articulacions et causen més problemes? Has tingut antecedents familiars? Has experimentat algun símptoma com febre, erupcions cutànies o pèrdua de pes?

EXPLORACIÓ:

Realitzarem una inspecció visual i palparem les articulacions per avaluar inflamació, deformitats, calor local, etc.

Es comprovarà la mobilitat articular per determinar la rigidesa i la limitació funcional.

Buscarem signes d'inflamació sistèmica.

PROVES COMPLEMENTÀRIES:

Anàlisi de sang:per fer la valoració de marcadors d'inflamació com la velocitat de sedimentació globular i la proteïna C reactiva . Detectar factors reumatoïdes i anticossos anti-citrul·lina (anti-CCP)

Imatges radiològiques: per avaluar l'extensió del dany articular i la inflamació sinovial.

Ultrasonografia:per avaluar en temps real l'activitat inflamatòria de les articulacions i les estructures toves associades.

Punció articular (artrocentesi):per obtenir una mostra de líquid sinovial per a anàlisi. Per diagnosticar aquest tipus d'artritis i no una altra.

Mostres biològics

En casos més complexos per confirmar el diagnòstic o poder identificar alguna complicació

# data[].attributes.body
ANAMNESI:Quan va començar la tos persistent? És seca o productiva? Has experimentat pèrdua de pes sense raó aparent en les últimes setmanes o mesos? Has tingut febre?Durant quant de temps i amb quina freqüència? Has notat suors nocturns ?Has tingut dolor toràcic o dificultat per respirar? Fumes? Has tingut antecedents de tuberculosi o altres infeccions respiratòries ?Has tingut hemoptisis?

EXPLORACIÓ:

Examen dels pulmons: Auscultació per detectar sons respiratoris anormals, com crepitacions o sibilàncies.

Exploració del coll i axil·les: Palpació de ganglis limfàtics augmentats de mida.

Mesura de la temperatura corporal: S'ha de tenir en compte si hi ha febre, ja que pot ser un indicador de la infecció tuberculosa.

PROVES COMPLEMENTÀRIES:

Radiografia de Tòrax: Per detectar lesions pulmonars comunes en la tuberculosi.

Anàlisi de l'esput: Per identificar la presència de bacils àcids resistent en l'escopir.

Cultiu de Micobacteris: Per identificar específicament la presència de la bacteria Mycobacterium tuberculosis.

Anàlisi de Sang: anàlisi de sediments i proves immunològiques per avaluar la resposta immunològica del pacient.

# data[].attributes.body
ANAMNESI:

Preguntarem símptomes com ara la tos persistent, l'hemoptisi, la dificultat per respirar, el dolor toràcic, la pèrdua de pes inexplicada i la fatiga.

Pregutarem antecedents personals de tabaquisme, antecedents familiars de càncer de pulmó i altres factors de risc.

Antecedents mèdics previs, com ara malalties respiratòries cròniques, tractaments mèdics anteriors..

EXPLORACIÓ:

Inspecció visual per buscar signes com ara pal·lidesa, cianosi, tumors superficials a la pell i simptomatologia de la seva condició respiratòria com ara taquipnea.

Auscultació pulmonar per identificar sons respiratoris anormals com ara roncus, sibilàncies o creps...

PROVES COMPLEMENTÀRIES:

Radiografia de tòrax: per a detectar anomalies com tumors o línies pleurals.

Punció aspirativa amb agulla fina (PAAF): per obtenir mostres de teixit de tumors pulmonars per veure si hi ha cel·lules canceroses

Tomografia computeritzada (TC) de tòrax: ofereix imatges més detallades que la radiografia.

Esput o biòpsia de teixit pulmonar: per a identificar cèl·lules canceroses.

Broncoscòpia: per a examinar les vies respiratòries i prendre mostres de teixit.

TAC PET: per a determinar l'extensió del càncer i les metàstasis.

Anàlisi de sang per a detectar marcadors tumorals com CEA o NSE.

Espirometria i pulsioximetria

# data[].attributes.body
ANAMNESI:Quan van començar les lesions en la pell?Quina és la naturalesa de les lesions? Quines zones del cos estan afectades? Experimenta picor o dolor? Hi ha factors desencadenants o aguditzants com estrès, canvis climàtics, etc? Hi ha història familiar de psoriasi o altres malalties autoimmune?

EXPLORACIÓ:

Inspecció de lesions cutànies per identificar característiques típiques de psoriasi

Examen de les ungles

Examen articular:per detectar artritis psoriàsica

PROVES COMPLEMENTÀRIES

Biòpsia cutània

Analítica de sang: per avaluar els nivells de marcadors inflamatoris, com ara la proteïna C reactiva (PCR) i el factor de reumatoide (FR).

Tests genètics: per detectar mutacions associades amb la psoriasi.

Imatges diagnòstiques: si hi ha sospita d'afectació articular, per avaluar el dany articular associat.

# data[].attributes.body
ANAMNESI:

Antecedents familiars: S'ha d'indagar sobre antecedents familiars de llavi leporí o altres anomalies congènites.

Exposició a factors de risc: investigarem l'exposició de la mare a factors de risc durant l'embaràs, com ara el consum de tabac, alcohol o altres substàncies, medicaments, malalties infeccioses, etc.

EXPLORACIÓ:

Inspecció facial:per detectar anomalies facials característiques del llavi leporí

Exploració intraoral:revisar la cavitat oral per detectar anomalies en el paladar, les dents i altres estructures de dins de la boca.

PROVES COMPLEMENTÀRIES:

Ecografia prenatal

Ressonància Magnètica (RM): per avaluar més detalladament les estructures facials i maxil·lars.

Radiografies: per avaluar les anomalies òssies associades al llavi leporí.

# data[].attributes.body
ANAMNESI:

Quan van començar els símptomes de tristor, manca d'interès en activitats usuals, cansament, etc.? Hi ha algun esdeveniment traumàtic recent que pugui estar relacionat amb l'inici dels símptomes? Han ocorregut episodis semblants en el passat? Tens antecedents personals o familiars de trastorns de l'estat d'ànim o malalties mentals Quins altres símptomes experimentes?

EXPLORACIÓ:

Avaluació psicològica: per detectar els símptomes de la depressió i/o altres trastorns psicològics que pugin estar relacionats.

Examen físic: per descartar altres causes mèdiques dels símptomes.

PROVES COMPLEMENTÀRIES:

Escales d'avaluació de la depressió, com ara l'Inventari de Depressió de Beck (BDI) o l'Escala de Depressió de Hamilton (HAM-D), per mesurar la gravetat dels símptomes.

Anàlisi de sang per descartar altres causes mèdiques que poden imitar o contribuir als símptomes depressius

Proves de neuroimatge com la tomografia computaritzada (TC) o la resonància magnètica (RM) per descartar lesions cerebrals o altres anomalies estructurals.

Entrevistes clíniques estructurades per diagnosticar la depressió.

# data[].attributes.body
ANAMNESI:

Ha notat alguna canvi en la seva memòria recentment? Per exemple, ha tingut dificultats per recordar el nom de persones properes ? Ha observat algun problema amb la capacitat del pacient per realitzar tasques quotidianes? S'ha adonat d'una disminució en la capacitat del pacient per trobar paraules o expressar-se amb fluïdesa?

El pacient ha experimentat algun episodi d'oblit important? Ha notat un canvi en l'estat d'ànim o el comportament del pacient? Hi ha antecedents familiars de demència o altres malalties neurodegeneratives?

EXPLORACIÓ:

Avaluació neurològica per avaluar la funció cognitiva, la memòria, la capacitat de raonament i altres funcions mentals.

Avaluació de l'estat d'ànim i del comportament per detectar símptomes com la depressió o l'ansietat.

Exploració física per descartar altres causes possibles dels símptomes, com infeccions o trastorns metabòlics.

PROVES COMPLEMENTÀRIES:

Anàlisi de sang: per descartar altres causes de símptomes similars, com desequilibris hormonals o deficiències nutricionals.

Imatges del cervell: ressonància magnètica (RM) o tomografia computaritzada (TC) del cervell poden mostrar canvis característics associats amb l'Alzheimer, com l'atròfia cerebral o les plaques i els enllaços de beta-amiloide.

Anàlisi del líquid cefalorraquidi: per analitzar el líquid cefalorraquidi en cerca de marcadors de la malaltia, com la proteïna tau i la beta-amiloide.

Avaluació neuropsicològica:per avaluar amb més detall la funció cognitiva i detectar canvis específics associats amb l'Alzheimer.

# data[].attributes.body
ANAMNESI:Has notat una sensació constant de fatiga o debilitat? T'has adonat que et canses més fàcilment durant les activitats quotidianes? Has experimentat palpitacions cardíaques o falta de respiració sense causa aparent?

Has tingut problemes amb la teva concentració o rendiment en les tasques diàries? Has experimentat pèrdua de cabell recentment o fragilitat en les teves ungles? Quina és la teva dieta habitual? Has tingut pèrdues de sang a través de ferides o menstruacions abundants?

EXPLORACIÓ:

Inspecció visual de la pell, les ungles i les mucoses per buscar signes de pal·lidesa

Valorarem la presència de pulsacions palpables a les extremitats per avaluar l'existència de palpitacions cardíaques

Prendrem mesures de la pressió arterial i de la freqüència cardíaca per detectar signes de taquicàrdia

PROVES COMPLEMENTÀRIES:

Analítica de sang: per avaluar els nivells d'hemoglobina, hematòcrit, glòbuls vermells i paràmetres relacionats amb la ferropènia

Anàlisi de ferro en sang i orina:per avaluar els nivells de ferro en el cos i determinar la causa de la deficiència de ferro.

Biòpsia de medul·la òssia: per avaluar l'activitat eritropoyètica

# data[].attributes.body
ANAMNESI:Has notat una sensació de fred constant? Has tingut pèrdua de cabell o fragilitat en les ungles?T'has adonat que la teva pell està més seca o escamosa? Has tingut problemes de memòria, dificultat per concentrar-te? Has experimentat canvis en el teu pes sense canvis en la teva dieta? Has notat que la teva pell està més pàl·lida? Has tingut problemes de trànsit intestinal? Has experimentat canvis en la teva freqüència cardíaca o en la teva pressió arterial? Tens algun antecedent personal o familiar?

EXPLORACIÓ:

Es farà una inspecció visual del coll per buscar signes de boci o nòduls tiroides.

Palparem la glàndula tiroides per avaluar la grandària, la consistència i la presència de noduls o sensibilitat.

Inspecció de la pell i el cabell per buscar signes de sequedat, pal·lidesa i pèrdua de cabell.

Comprovarem la pressió arterial i la freqüència cardíaca per detectar signes de bradicàrdia.

PROVES COMPLEMENTÀRIES:

Anàlisi de sang: per avaluar els nivells de la hormona estimulant de la tiroides (TSH), l'hormona tiroxina (T4) i l'hormona tiroxina lliure (FT4).

Anticossos tiroïdals: per mesurar els anticossos antitiroglobulina i antitiroperoxidasa

Ecografia tiroïdal: per avaluar la morfologia i les anomalies estructurals de la glàndula tiroides.

# data[].attributes.body
ANAMNESI:Quan vas començar a notar una disminució de l'audició? T'has exposat a soroll fort de manera regular en el teu lloc de treball o altres entorns? Has tingut algun antecedent d'infeccions a l'oida? Has notat algun altre símptoma a més de la pèrdua auditiva, com ara dolor, soroll o zumbits a l'orella?

EXPLORACIÓ:

Inspecció de l'orella externa per buscar signes d'infecció, inflamació o lesions.

Inspecció del tímpan per avaluació de possible perforació o problemes estructurals.

Audiometria

Timpanometria

Exploració del sistema vestibular per avaluar l'equilibri i detectar possibles trastorns vestibulars associats.

PROVES COMPLEMENTÀRIES:

Imatges per avaluació estructural: com tomografia computada (TC) o ressonància magnètica (RM) per avaluar les estructures de l'orella interna i mitjana.

Potencials evocats auditius: per avaluar la funció del nervi auditiu i la via auditiva fins al cervell.

Proves de funció vestibular: com la prova de l'ENG (Electronistagmografía)

# data[].attributes.body
ANAMNESI:

Preguntem sobre la presència de símptomes com febre, tos, expectoració, dificultat per respirar, dolor toràcic, nàusees, vòmits o alteracions en l'estat mental.

Preguntarem sobre els antecedents mèdics personals i els factors de risc, com el tabaquisme, la presència de malalties cròniques, l'exposició a fum, contaminants...

Preguntar sobre els antecedents de viatges recents, ingressos hospitalaris o residència en centres de cures prolongades

EXPLORACIÓ

Inspecció visual i auscultació pulmonar per detectar sons respiratoris anormals

Mesurar la temperatura corporal (presència de febre)

Valoració de la saturació d'oxigen per avaluar gravetat de la hipoxèmia.

Observar el ritme respiratori, presència de signes de distrès respiratori i possible cianosi.

PROVES COMPLEMENTÀRIES:

Analítica de sang: per avaluar la presència de leucocits, acceleració de la velocitat de sedimentació globular i la concentració de proteïna C reactiva.

Radiografia de tòrax: per confirmar la presència de consolidacions, infiltrats o altres anomalies pulmonars.

Tomografia Axial Computeritzada

Esput: per identificar la presència de microorganismes. Normalment, l'Streptococcus pneumoniae.

Proves de funció pulmonar: incloent l'espirometria.

Gasometria arterial: per avaluar l'oxigenació i l'equilibri àcid-base en la sang arterial.

Biòpsia pulmonar: per a una anàlisi patològica més detallada.

# data[].attributes.body
ANAMNESI:

Es preguntarà al pacient sobre els símptomes típics de la diabetis, com la poliúria , la polifàgia, la pèrdua de pes involuntària, la visió borrosa, la fatiga i sensació de picor a la pell.

Preguntarem sobre els factors de risc per a la diabetis, com l'obesitat, antecedents familiars de la malaltia, activitat física, els hàbits alimentaris, l'ús de medicaments i els antecedents de malalties

Preguntarem detalls sobre el moment d'inici dels símptomes i la seva progressió

EXPLORACIÓ

Inspecció visual de la pell per detectar possibles signes de trastorns metabòlics com acantosi nígric, xantomas, o altres lesions cutànies associades.

Mesurarem la pressió arterial i es realitzarà una inspecció ocular per buscar signes de retinopatia diabètica.

Es realitzarà una exploració neurològica per detectar signes de neuropatia perifèrica

PROVES COMPLEMENTÀRIES

Anàlisi de sang: Es realitza una anàlisi de glucosa en sang en dejú per avaluar els nivells de glucosa.

Prova d'orina: Es durà a terme un anàlisi d'orina per buscar glucosa i cossos cetònics.

Proves de funció renal:mitjançant proves com la creatinina sèrica, la taxa de filtració glomerular (TFG) i la microalbuminúria.

# data[].attributes.body
ANAMNESI:

Preguntarem sobre els símptomes de dolor, pressió, o malestar al pit, i la seva durada i freqüència.

Es preguntaràn detalls sobre els factors com ara l'esforç físic, l'estrès o les temperatures extremes.

S'investigaran antecedents personals i familiars de malalties cardíaques, hipertensió, diabetis..

Es demanarà informació sobre els hàbits de vida del pacient.

EXPLORACIÓ:

Es realitzarà una inspecció de la pell per buscar signes de sudoració, pal·lidesa o cianosi

Es prendran els signes vitals

Palparem el pit per avaluar la presència de punts de dolor, rigidesa o altres anomalies palpables.

Farem una auscultació cardíaca per identificar sons anormals.

PROVES COMPLEMENTÀRIES:

Electrocardiograma (ECG): mostra canvis característics com ara depressió del segment ST o inversió de l'ona T durant els episodis d'angina.

Prova d'esforç: avaluar la resposta del cor a l'esforç físic

Ecocardiograma: avaluar l'estructura i la funció del cor

Analítica de sang:avaluar els nivells de colesterol, glucosa i altres factors de risc cardiovascular, i per detectar possibles indicadors d'inflamació o disfunció

# data[].attributes.headline
DIAGNÒSTIC DE LA DISTROFIA MUSCULAR DE DUCHENNE

# data[].attributes.subject
DIAGNÒSTIC DE LA DISTROFIA MUSCULAR DE DUCHENNE

# data[].attributes.body
ANAMNESI:

Preguntarem sobre els símptomes musculars, com ara debilitat muscular progressiva, dificultat per aixecar-se del terra, dificultat per caminar, caigudes freqüents..

Preguntarem sobre els antecedents familiars de distrofia muscular o altres trastorns neuromusculars.

Recopilarem informació sobre l'edat d'inici dels símptomes i la progressió del trastorn.

EXPLORACIÓ:

Inspecció de la musculatura per avaluar la presència de signes característics com ara pseudohipertròfia muscular.

Avaluació de la força muscular

Observar altres signes com ara contractures, escoliosi i pèrdua de la capacitat de caminar en les primeres etapes.

PROVES COMPLEMENTÀRIES:

Anàlisi de sang: per avaluar els nivells de creatina quinasa.

Biòpsia muscular: per avaluar les anomalies en el teixit muscular, com ara la degeneració i la fibrosi.

Electromiografia (EMG) i estudi de conducció nerviosa: per avaluar l'activitat elèctrica dels músculs i la funció dels nervis en pacients amb distrofia muscular.

# data[].attributes.body
ANAMNESI:

Preguntarem sobre la seva història mèdica, incloent episodis previs de cistitis o infeccions del tracte urinari.

Ens informarem sobre els símptomes com ara dolor o molèstia en orinar, freqüència urinària augmentada, urgència urinària i presència de sang a l'orina.

Preguntarem sobre altres símptomes comuns, com febre, mal de panxa o malestar general.

EXPLORACIÓ:

inspecció visual de la zona genital per buscar signes d'irritació o inflamació a la uretra o a la regió perineal.

Palpació abdominal per avaluar la presència de dolor o sensibilitat en la zona de la bufeta.

Exploració ginecològica en les dones per avaluar l'existència de possibles trastorns ginecològics que puguin contribuir als símptomes.

PROVES COMPLEMENTÀRIES:

Anàlisi d'orina: per buscar la presència de glòbuls blancs, glòbuls vermells i altres signes d'inflamació o infecció en l'orina.

Cultiu d'orina: per identificar l'agent causal de la infecció urinària, si n'hi ha.

Biòpsia de bufeta: per avaluar la presència de infiltració eosinofílica i confirmar el diagnòstic de cistitis eosinofílica.

# data[].attributes.body
1. TRACTAMENT FARMACOLÒGIC/VIA

Antiinflamatoris no esteroides (AINE): per reduir la inflamació i el dolor (ibuprofèn i naproxèn). VIA ORAL

Fàrmacs antireumàtics modificadors de la malaltia (FARMMs): com el metotrexat, la hidroxicloroquina, la sulfasalazina. VIA ORAL

Agents biològics: com els inhibidors del factor de necrosi tumoral (TNF) o altres que interfereixen amb les respostes autoimmunitàries específiques.

Corticoesteroides: per a ràpids efectes antiinflamatoris. VIA ORAL, VIA INHALATÒRIA, O INJECCIÓ SUBCUTÀNIA, VIA TÒPICA

2. Actuació davant signes i símptomes

Rehabilitació i teràpia física: per millorar la flexibilitat, la força i la funció articular.

Cirurgia: per reparar o substituir articulacions afectades.

Cuidats de la salut mental

3. Prevenció

Educació del pacient

Control de factors de risc

Monitoratge regular per avaluar la resposta al tractament i fer ajustos segons sigui necessari.

Vacunació

# data[].attributes.body
1. Tractament farmacològic/via d'administració

Contra el bacteri de la tuberculosi, s'utilitzen antibiòtics específics (per matar els bacteris que causen la malaltia)

La combinació més comuna és:

Isoniazida, Rifampicina, Pirazinamida, Etambutol

Es prenen per VIA ORAL, INTRAVENOSA O INJECCIONS SUBCUTÀNIES

2. Prevenció:

Vacunació: Bacil Calmette-Guérin (BCG) pot donar una certa protecció contra les formes més greus de la malaltia

Higiene de mans

Evitar contacte durant el període d'incubació

3. Tractament davant dels símptomes:

Antitèrmics i hidratació (per abaixar la febre)

Calmants dèrmics tòpics: si es produeix picor a la pell o es formen lesions. VIA TÒPICA

Antibiòtics. VIA ORAL

# data[].attributes.body
1. TRACTAMENT FARMACOLÒGIC/ Via d'adminsitració

Quimioteràpia: fàrmacs anticancerosos que es pot administrar per VIA ORAL O INTRAVENOSA

Immunoteràpia: com els inhibidors de checkpoints immune es poden administrar per VIA INTRAVENOSA

Teràpia dirigida: per VIA ORAL O INTRAVENOSA

Radioteràpia: radiació per destruir cèl·lules canceroses. La radioteràpia es pot administrar externament (radioteràpia externa) o internament (braquiteràpia)

2. ACTUACIÓ DAVANT SÍMPTOMES

Medicaments per al dolor: Els analgèsics, com els antiinflamatoris no esteroidals (AINE) o analgèsics narcòtics. En alguns casos es pot fer ús d'opioides. VIA ORAL.

Tractament de la tos: antitussígens o els expectorants. VIA ORAL.

Oxigenoteràpia. VIA INHALATÒRIA.

Fisioteràpia respiratòria

3. PREVENCIÓ

Deixar de fumar

Exàmens de detecció precoç

Vacunació contra el càncer de pulmó

# data[].attributes.body
No existeix una cura definitiva.

Tractament Farmacològic i Via d'Administració:

Corticosteroides tòpics: per reduir la inflamació i la descamació. VIA TÒPICA

Anàlegs de la vitamina D tòpics: per normalitzar el creixement excessiu de cèl·lules de la pell i la descamació. VIA TÒPICA

Anàlegs de la vitamina A (retinoides) tòpics: per reduir la inflamació i la proliferació de cèl·lules de la pell. VIA TÒPICA

Corticoesteroides orals o injectables: per reduir la inflamació generalitzada. VIA ORAL O INJECTABLE SUBCUTANI

Medicaments immunosupressors

2. Actuació Davant Símptomes:

Hidratació de la pell

Evitar els desencadenants

Exposició moderada al sol

3. Prevenció:

Mantenir un estil de vida saludable

Evitar la pell seca

Seguiment mèdic regular

Educació sobre la psoriasi

# data[].attributes.body
1. TRACTAMENT

Correcció quirúrgica: La cirurgia és el principal tractament per a la malaltia congènita del llavi leporí (generalment en els primers mesos de vida del nadó).

2. Maneig dels símptomes i complicacions:

Analgèsics: per al control del dolor postoperatori, segons l'edat i el pes. VIA ORAL O INTRAVENOSA.

Antibiòtics: per prevenir o tractar infeccions secundàries associades amb la cirurgia. VIA ORAL O INTRAVENOSA.

Cura de ferides: sobre com cuidar les ferides quirúrgiques per prevenir infeccions i promoure la cicatrització.

3. Prevenció

Control prenatal

Suport i orientació familiar

Informació i educació

# data[].attributes.body
No té una cura definitiva, però es segueix un tractament farmacològic per ajudar en la recuperació.

1. Tractament Farmacològic:

Antidepressius: inhibidors selectius de la recaptació de serotonina (ISRS) els inhibidors de la recaptació de serotonina i noradrenalina (IRSN).. VIA ORAL

Ansiolítics (en casos de trastorns d'ansietat concomitants). VIA ORAL (també pot ser INTRAMUSCULAR I/o INTRAVENOSA)

2. Actuació davant símptomes

Suport Psicològic: Teràpia cognitivo-conductual (TCC), teràpia interpersonal, teràpia familiar o de parella

Promoció de l'autocura

Supervisió mèdica

3. Prevenció

Educació i conscienciació

Reduir l'estigma

Accés a recursos

Identificació i gestió de factors de risc

# data[].attributes.body
Actualment no hi ha una cura definitiva per a aquesta malaltia neurodegenerativa, però hi ha una sèrie de mesures i tractaments que es poden seguir per ajudar a gestionar els símptomes i millorar la qualitat de vida.

1. TRACTAMENT FARMACOLÒGIC/ VIA

Inhibidors de la colinesterasa:per augmentar els nivells de neurotransmissors implicats en memòria i funcions cognitives. VIA ORAL

Memantina: per ajudar a regular els neurotransmissors relacionats amb el pensament, la memòria i el comportament. VIA ORAL

Altres medicaments: per controlar els símptomes associats, com ara ansietat, depressió o agressivitat.

2. ACTUACIÓ DAVANT SIGNES I SÍMPTOMES

Gestió del comportament: proporcionar un entorn tranquil i estructurat i utilitzar tècniques de comunicació efectiva.

Suport en la memòria

Teràpia ocupacional: per mantenir les habilitats funcionals i promoure la independència en les activitats diàries.

3. PREVENCIÓ

Estil de vida saludable

Estimulació mental

Control de factors de risc cardiovascular

Suport familiar i comunitari

Investigació i participació en estudis clínics:

# data[].attributes.body
1. Tractament farmacològic/ via

Suplements de ferro per via oral: augmenten els nivells de ferro en el cos i contribueixen a la producció de glòbuls vermells sans. VIA ORAL

Suplements de ferro per via intravenosa: en casos més severes d'anèmia ferropènica (també quan la tolerància oral al ferro és baixa) VIA INTRAVENOSA

2. Actuació preventiva (individual i comunitària)

Educació sobre la dieta rica en ferro

Suplementació de ferro en grups de risc.

Consum d'aliments rics en Vitamina C

Evitar Factors que inhibeixin l'absorció de ferro

Visites de seguiment mèdic

# data[].attributes.body
El tractament farmacològic del hipotiroïdisme implica l'administració d'hormona tiroïdal per compensar la baixa producció de T4 i T3.

1. Tractament farmacològic/ Via d'administració

El fàrmac principal utilitzat és la levotiroxina, una forma sintètica de l'hormona tiroïdal T4.

Administració oral: La levotiroxina es pren per via oral, normalment en una única dosi diària.

2. Tractament per als signes i símptomes (amb el fàrmac)

Restabliment dels nivells normals d'hormona tiroïdal per corregir la hipotiroïdisme.

Reducció de la fatiga, la pèrdua de cabell, la sensació de fred, la sequedat de pell i altres símptomes associats.

3. Actuació preventiva:

Evitar el desenvolupament de complicacions associades al baix nivell d'hormona tiroidal, com el mixedema (edema facial i generalitzat)

4. Altres a nivell comunitari:

Educació sobre la importància del tractament continu i el seguiment per prevenir recaigudes i complicacions.

# data[].attributes.body
No hi ha cap tractament definitiu una vegada que la pèrdua ha succeït. Les opcions de tractament poden variar en funció de la causa i l'estadi.

1. Tractament farmacològic/ Via d'administració

Injecció intratimpànica: injeccions d'esteroides o altres per tractar condicions com la pèrdua auditiva súbita.

Antiinflamatoris no esteroïdals i antibiòtics:

Fàrmac exemple: Ibuprofèn, naproxèn.

Via d'Administració: ORAL (comprimits, càpsules).

Ús: poden ajudar a reduir la inflamació i el malestar i els antibiòtics a combatre les infeccions

Corticosteroides:

Fàrmac Exemple: Prednisona, metilprednisona.

Via d'Administració: ORAL (comprimits), INTRAMUSCULAR O ENDOVENOSA

Ús: útils en certes condicions associades amb la pèrdua auditiva, com la neuritis vestibular o altres processos inflamatoris.

Antioxidants:

Fàrmac Exemple: Vitamines antioxidants com la C i E.

Via d'Administració: ORAL (comprimits, càpsules)

Ús: protegir les cèl·lules auditives dels danys causats per radicals lliures i altres factors oxidatius.

Agents vasodilatadors:

Fàrmac Exemple: Pentoxifilina.

Via d'Administració: ORAL (comprimits).

Ús: millorar el flux sanguini a l'orella interna i ajudar en certs tipus de pèrdua auditiva relacionada amb problemes vasculars.

Gotes òtiques-VIA ÒTICA (MUCOSA)

ALTRES TIPUS DE TRACTAMENT

Cirurgia

Audiòfons/pròtesis auditives

Implants de conducció òssia.

2. Tractament Preventiu:

Protocols d'exposició al soroll: per reduir l'exposició al soroll en l'entorn laboral.

Equipament de protecció: Ús de protectors auditius en zones de soroll intens.

Educació i conscienciació: sobre els riscos del soroll ocupacional i la importància de la protecció auditiva.

Avaluacions regulars d'audiometria: per detectar canvis en la salut auditiva

# data[].attributes.body
1. Tractament Farmacològic i Via d'Administració:

Antibiòtics: (tractament principal per a la pneumònia bacteriana). Els antibiòtics comuns inclouen amoxicil·lina, claritromicina, o levofloxacina. VIA ORAL O INTRAVENOSA

Corticosteroides: en pneumònia severa, per reduir la inflamació pulmonar. VIA ORAL, INHALATÒRIA, TÒPICA O INNJECCIÓ SUBCUTÀNIA

2. Actuació Davant Símptomes:

Control de la febre: Utilitzar antipirètics com el paracetamol o l'ibuprofèn per reduir la febre. VIA ORAL

Suport Respiratori: com oxigen terapèutic o ventilació mecànica. VIA INHALATÒRIA

Hidratació

3. Prevenció:

Vacunació: Vacunes com la vacuna antipneumocòccica i la vacuna contra la grip.

Higiene respiratòria: Cobrir-se la boca i el nas amb el colze o un mocador quan es tussi.

Evitar el tabac

Evitar l'exposició a agents contaminants

# data[].attributes.body
Tractament Farmacològic i Via d'Administració:

1. Insulina o agents hipoglucemiants: pot ser administrada per INJECCIÓ SUBCUTÀNIA, BOMBA D'INSULINA, VIA INTRAVENOSA. En la diabetis tipus 2, es poden utilitzar també hipoglucemiants com metformina, sulfonilurees, inhibidors de la DPP-4.. VIA ORAL

2. Monitoratge de la Glucosa: monitorar regularment els nivells de glucosa en sang per ajustar el tractament de manera adequada. VIA ORAL, SUBLINGUAL, VIA SUBCUTÀNIA, VIA ENDOVENOSA

Actuació Davant Símptomes:

1. Correcció d'Hiperglucèmia: cal ajustar la dosi d'insulina o altres medicaments hipoglucemiants.

2. Prevenció de la Hipoglucèmia: es poden prendre ràpidament carbohidrats com suc de fruita, caramels o glaçons de glucosa.

Prevenció:

1. Estil de vida saludable: alimentació equilibrada amb un baix contingut de sucres refinats i greixos saturats. Fomentar l'exercici físic regular.

2. Educació i autocura: sobre com manejar la diabetes, incloent la monitorització de la glucosa, l'administració d'insulina o medicaments i com respondre a les hiperglucèmies-hipoglucèmies.

3. Vacunació: contra la grip i la pneumònia per evitar complicacions.

4. Seguiment mèdic regular:per avaluacions i ajustaments del tractament.

# data[].attributes.body
Tractament Farmacològic i Via d'Administració:

1. Nitroglicerina: tractament agut principal. Es pot administrar sublingualment per aliviar ràpidament el dolor i dilatar les artèries coronàries. També està disponible en forma de spray sublingual o en forma de comprimits bucodispersables. (VIA ORAL) En casos més severs, es pot administrar per VIA INTRAVENOSA

2. Antiagregants Plaquetaris: Com ara l'àcid acetilsalicílic (aspirina) que ajuden a prevenir la formació de coàguls sanguinis que poden bloquejar les artèries coronàries. VIA ORAL O INTRAVENOSA

3. Betabloquejants: redueixen la càrrega de treball del cor i disminueixen la freqüència cardíaca, es redueix la demanda d'oxigen del cor. VIA ORAL

Actuació Davant Símptomes:

1. Descans i relaxació per reduir la demanda d'oxigen del cor.

2. Administrar nitroglicerina: per alleujar el dolor toràcic.

Prevenció:

1. Control dels factors de risc: com ara la hipertensió arterial, el colesterol alt, el tabaquisme, la diabetis i l'obesitat.

2. Medicaments per al control de la pressió arterial i del colesterol

3. Rehabilitació cardíaca: per millorar la condició física i reduir el risc de futurs problemes cardíacs.

# data[].attributes.body
Tractament Farmacològic i Via d'Administració:

1. Glucocorticoides: tractament principa) inclou l'ús de glucocorticoides com la prednisona o la deflazacort. Ajuden a reduir la inflamació muscular i retarden la progressió de la debilitat muscular. VIA ORAL (comprimits, càpsules, xarops)

2. Teràpies modificadores de la malaltia: poden tenir un impacte en la progressió de la malaltia, com els inhibidors de la miostatina.

Actuació davant símptomes:

1. Fisioteràpia i rehabilitació: per mantenir la funció muscular i la mobilitat

2. Ús de dispositius d'assistència: com cadires de rodes, aparells ortopèdics...

3. Monitoratge cardíac i respiratori: degut al risc d'afectació cardíaca i respiratòria, realitzar seguiments regulars.

Prevenció:

1. Suport multidisciplinari: per proporcionar una atenció integral i personalitzada.

2. Investigació i participació en estudis clínics

3. Educació i suport familiar: per ajudar a gestionar la malaltia i millorar la qualitat de vida dels pacients.

4. Monitoratge genètic: per a la detecció precoç i la gestió de complicacions.

# data[].attributes.body
1. Tractament Farmacològic i via d'administració:

Corticosteroides: per reduir la inflamació de la mucosa vesical. El prednisona és un exemple comú. VIA ORAL, INHALATÒRIA, TÒPICA, INJECCIÓ SUBCUTÀNIA

Antihistamínics: per reduir la resposta al·lèrgica o inflamatòria. VIA ORAL (comprimits, xarops o gotes), TÒPICA (cremes, col·liris, nebulitzadors nasals)

2. Actuació Davant Símptomes:

Control del dolor: ús d'analgèsics com el paracetamol o antiinflamatoris no esteroïdals. VIA ORAL/INTRAVENOSA

Hidratació: per netejar el sistema urinari i diluir l'orina, la qual cosa pot ajudar a reduir la irritació de la mucosa vesical.

3. Prevenció:

Identificació i evitació de factors desencadenants:

Higiene genitourinària

Seguiment mèdic regular