# data[].attributes.headline
Використані джерела:

# data[].attributes.subject
Використані джерела:

# data[].attributes.body
1) https://naurok.com.ua/prezentaciya-reaktivniy-ruh-u-prirodi-72118.html

2) https://naurok.com.ua/reaktivniy-ruhyu-prezentaciya-262543.html

3) https://asyastavenko002.wixsite.com/mysite/reaktivnij-ruh-u-prirodi

# data[].attributes.headline
Сердечник недотрога

# data[].attributes.subject
Сердечник недотрога

# data[].attributes.body
Сердечник-недотрога розмножується насіннями. Насіння в сердечника-недотроги дрібні, масою не більш 5 мг, які відкидаються на відстань в 90 сантиметрів. Завдяки такому способу поширення насіння, рослина й одержала свою назву.

# data[].attributes.headline
Скажений огірок

# data[].attributes.subject
Скажений огірок

# data[].attributes.body
Серед володарів реактивного двигуна в природі є і рослини, а саме так званий «скажений огірок». Коли його плоди дозрівають, у відповідь на легкий дотик він вистрілює клейковиною з насінням

# data[].attributes.body
Але найцікавіший реактивний двигун створений природою є у кальмарів, яких цілком справедливо можна назвати «живими торпедами». Ракета своєю конструкцією копіює тіло кальмара. Якщо кальмару необхідно здійснити швидкий кидок, він використовує свій природний реактивний двигун. Тіло його оточене мантією, особливою м’язовою тканиною і половина всього обсягу кальмара припадає на мантійну порожнину, в яку той всмоктує воду. Потім він різко викидає набраний струмінь води через вузьке сопло, при цьому складаючи всі свої десть щупалець над головою таким чином, щоб придбати обтічну форму. Завдяки настільки досконалій реактивній навігації кальмари можуть досягати вражаючої швидкості – 60-70 км на годину.

# data[].attributes.body
Морська тварина з прозорим тілом, при русі приймає воду через передній отвір, причому вода попадає в широку порожнину, всередині якої по діагоналі натягнуті зябра. Як тільки тварина зробить великий ковток води, отвір зачиняється. Тоді подовжні і поперечні м'язи сальпи скорочуються, все тіло стискається і вода через задній отвір відштовхується наззовні. Реакція виштовхуючої струї штовхає сальпу вперед.

# data[].attributes.body
Мантія морського гребінця має особливу оторочку, яка направляє струю води до спини, де по обидві сторони від хрящової звязки вода викидається.

# data[].attributes.body
Восьминоги пульсуючи своїми перетинчатими лапами, штовхаючи воду через воронку для реактивного руху, переміщуються у воді, допомагаючи собі великими плавниками.

# data[].attributes.body
Напевно купаючись у морі, Ви бачили медуз, але навряд чи замислювалися, що пересуваються ці дивовижні (і до того ж повільні) істоти якраз таки завдяки реактивному руху. Медузи, здвигаючи краї свого прозорого дзвіночка, викидують з-під нього воду вниз і дещо вбік, а самі відштовхуються в протилежну сторону. Вимірюючи діаметр відштовхуючої струї, можна вимірювати їх швидкість.

# data[].attributes.headline
Приклади у природі

# data[].attributes.subject
Приклади у природі

# data[].attributes.headline
Відкриття реактивного руху

# data[].attributes.subject
Відкриття реактивного руху

# data[].attributes.body
Лаври першовідкривача реактивного руху в «новому часі» можна присудити Миколі Кибальчичу, не лише талановитому московитському винахіднику, але і за сумісництвом революціонеру-народовольцю, за що, він, сидячи в царській тюрмі, створив свій проект реактивного двигуна і літального апарату для людей. Пізніше роботи Кибальчича в цьому напрямі були відкриті й доповнені працями вченого К. Е. Ціолковського. У 1903-1914 рр. він опублікував низку робіт, у яких переконливо доводив можливість використання реактивного руху при створенні космічних кораблів для дослідження космічного простору. Ним же було сформовано принцип використання багатоступеневих ракет. І донині багато ідей Ціолковського застосовуються в ракетобудуванні.

# data[].attributes.headline
Історія реактивного руху

# data[].attributes.subject
Історія реактивного руху

# data[].attributes.body
З давніх часів різні вчені спостерігали явища реактивного руху в природі, так найраніше про нього писав давньогрецький математик і механік Герон, правда, далі теорії він так і не зайшов. У практичному застосуванні реактивного руху першими стали винахідливі китайці, які приблизно в XIII столітті здогадалися запозичити принцип руху восьминогів і каракатиць при винаході перших ракет, які вони почали використовувати, як для феєрверків, так і для бойових дій (в якості бойової та сигнальної зброї). Трохи пізніше цей корисний винахід китайців перейняли араби, а від них вже й європейці.

# data[].attributes.headline
Поняття реактивного руху

# data[].attributes.subject
Поняття реактивного руху

# data[].attributes.body
В більшості людей реактивний рух асоціюється з новітніми технологіями та сучасними розробками, що здебільшого пов'язані з космічними ракетоносіями, ступінчастими космічними кораблями та реактивними літаками, які здатні розганятися до надзвукових швидкостей. Тож, навіть з цих стереотипних уявлень про реактивний рух, можна зазначити, що це рух, що виникає при відокремленні від тіла із певною швидкістю будь-якої його частини, на прикладі тієї ж ракети.