# data[].attributes.headline
Український живопис ХІХ — початку ХХ ст.

# data[].attributes.subject
Український живопис ХІХ — початку ХХ ст.

# data[].attributes.body
Інші

# data[].attributes.headline
Український живопис ХІХ — початку ХХ ст.

# data[].attributes.subject
Український живопис ХІХ — початку ХХ ст.

# data[].attributes.body
Всеволод Максимович

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Націона́льний худо́жній музе́й ( NAMU, англ. National Art Museum of Ukraine) - музей образотворчого мистецтва в Україні, у Києві. Розташований на вулиці Михайла Грушевського, на Печерську. Один із найбільших і найстаріших у країні. Заснований 1 серпня 1899 року за часів Російської імперії, на кошти російського уряду та української родини Терещенків. Будівля музею спроєктована архітектором Владиславом Городецьким. Музейна колекція створена на основі пожертв Богдана Ханенка, Терещенків, Вікентія Хвойки, Миколи Біляшівського та інших. Відкритий 30 грудня 1904 року. Станом на початок ХХІ століття музейні фонди нараховують близько 40 тисяч експонатів. Має унікальну колекцію творів українського живопису, скульптури та іконопису від XII-ХХ століть.

Розташований у будівлі, яку створив у 1899 році архітектор Городецький Владислав Владиславович цілеспрямовано для першого в Києві Міського музею. Це була переробка проєкту талановитого московського архітектора Петра Бойцова, якому уряд не дав ліцензію на практичне будівництво (П. Бойцов багато працював приватним архітектором для багатіїв, в творчому доробку митця також проєкт першої споруди Музею красних мистецтв для Москви, який вибудував Роман Клейн). Споруда витримана у неокласичному стилі (зараз будівля потребує документів на статус пам'ятки архітектури України). Скульптурними оформленням головного фасаду займався Еліо Саль. На будівництво було витрачено 249 тис. карбованців, з яких лише 100 тис. дав уряд і 100 тис. - родина меценатів Терещенків.

Великі заслуги в розвитку закладу належали Богдану та Варварі Ханенкам, Терещенкам, В. Хвойці, М. Біляшівському, Д. Щербаківському, Ф. Ернсту та іншим. Особливо значний внесок у колекцію музею зробив Богдан Ханенко, який подарував свою археологічну колекцію з 3145 предметів, оцінювану в 70 тис. крб (більше половини вартості всіх експонатів музею на час його відкриття).

Роботу з організації й спорудження музею здійснило створене 1897 року на основі Товариства заохочення мистецтв Київське товариство старожитностей і мистецтв, яке мало на меті "збирання пам'яток в інтересах науки, а також для розвитку естетичного смаку і художньої освіти". 1 серпня 1899 р. в 5 залах 1-го поверху музею відкрили археологічну виставку історичних знахідок Вікентія Хвойки з нагоди XI Всеросійського археологічного з'їзду, що відбувався в Києві. Цей день прийнято вважати датою заснування музею.

Офіційне відкриття й освячення відбулося 23 грудня 1904 року. Тоді музей одержав назву Київський художньо-промисловий і науковий музей імператора Миколи Олександровича. Одночасно вживалися неофіційні назви Музей старожитностей і мистецтв і Київський міський музей. Фактично він став першим загальнодоступним музеєм міста Києва.

28 грудня 1910 року - у перебудованому підвальному приміщенні міського музею відкрився Військово-історичний музей Київського відділу Російського військово-історичного товариства.

Дизайн Г. Нарбута; печатка Укр. Академії Мистецтв із погруддям Мінерви, 1918 р. Нац. художній музей України

1 січня 1918 року - міський музей підпорядкували Секретаріату освіти УНР (згодом Наркомату освіти УСРР, потім Головному управлінню в справах мистецтва і національної культури). 27 липня 1918 перейменували на Національний музей України - створювався на базі Київського художньо-промислового і наукового музею і одержував статус автономної установи. З поч. 1919 підпорядковувався ВУКОПМИСу.

23 червня 1919 року декретом уряду УСРР музей оголосили державною установою з назвою "Перший державний музей". До фондів музею перейшло багато націоналізованих приватних колекцій, зібрань громадських, навчальних музеїв.

У 1924 році одержав назву "Всеукраїнський історичний музей ім. Т. Шевченка".

У 1930- 1932 роках музей реорганізовано. Замість колекційного, систематичного принципу побудови експозиції почалася перебудова всієї структури за марксистською історичною схемою, відповідно до соціально-економічних епох.

У 1934 році на базі історичної та археологічної колекцій створили Державний історичний музей (нині Національний музей історії України). У будинку на вул. Грушевського, № 6 залишилися художні колекції, на основі яких виник Київський державний музей українського мистецтва (з 1964 р. - Державний музей українського образотворчого мистецтва, тепер - Національний художній музей України).

1954 року - збірку народного декоративного мистецтва виокремлено в самостійний музей.

1967- 1972 роках - музей добудували, завдяки чому експозиційні площі збільшилися майже вдвічі. Але на цьому збільшення необхідних для музея площ припинилося на десятиліття, що не надає можливостей експонувати зразки новітніх етапів українського мистецтва. Загальна площа музею досягає лише 8 000 м², хоча музей потребує не менше 35-40 000.

Нову айдентику для Національного художнього музею України створила креативна агенція Banda Agency. Основною назвою музею обрали NAMU, а основною візуального стилю - спеціально розроблений шрифт.

Фонди Національного художнього музею України на сьогодні налічують близько 40 000 експонатів, серед яких - шедеври українського та закордонного живопису, скульптури та графіки від часів Київської Русі до сьогодення.

У музеї є одна з найкращих в Україні збірка іконопису, давньої поліхромної скульптури, козацьких портретів XVIII століття, колекція народних картин "Козак Мамай". Також представлені класичні твори живопису XIX століття, український авангард та мистецтво тоталітарної доби - соціалістичний реалізм і андеграунд, новітні течії живопису межі XX- XXI століть, зібрання графіки від стародруків до сучасності.

2003

"Національний художній музей України" (видавництво "Артанія Нова").

2004

"Український живопис XIX - початку XX століття"

"Український іконопис XII - початку XIX століття"

"Сергій Васильківський"

часопис "Музейний провулок"

2005

монографічний альбом "Олександр Мурашко"

2006

"Український живопис XX - початку XXI століття"

"Український портрет XVII-XVIII"

монографії "М. Пимоненко. В. Орловський"

"С. Світославський"

"Український модернізм"

Дерегус Михайло Гордійович - художник і багаторічний директор музею.

Романишин Михайло Миколайович - Народний художник України, генеральний директор (з 1987 по 1999).

Мельник Анатолій Іванович - генеральний директор (з 2000 по 2012).

Задорожна Марія Миколаївна - генеральний директор музею (до 2016)

Литвинець Юлія Олександрівна - генеральний директор музею (з 2016).

Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Національний художній музей України

# data[].attributes.attachment_link.title
Національний художній музей України - Вікіпедія

# data[].attributes.attachment_link.description
Націона́льний худо́жній музе́й ( NAMU, англ. National Art Museum of Ukraine) - музей образотворчого мистецтва в Україні, у Києві. Розташований на вулиці Михайла Грушевського, на Печерську. Один із найбільших і найстаріших у країні. Заснований 1 серпня 1899 року за часів Російської імперії, на кошти російського уряду та української родини Терещенків.

# data[].attributes.attachment_link.title
Національний художній музей за 1 хвилину · Ukraїner

# data[].attributes.body
Олександра Екстер. «Три жіночі постаті». 1910

# data[].attributes.body
Абрам Маневич. «Весна на Куренівці». між 1914 та 1915

# data[].attributes.headline
Абрам Маневич. «Місь

# data[].attributes.body
Абрам Маневич. «Міський пейзаж. Осінь». 1914

# data[].attributes.body
Кіріак Костанді. «Рання весна». 1892

# data[].attributes.attachment_link.title
Костанди_Кириак_Ранняя_весна

# data[].attributes.body
Кіріак Костанді. «В люди». 1885

# data[].attributes.body
Володимир Орловський. «Затишшя». 1890

# data[].attributes.attachment_link.title
Володи́мир_Д._Орло́вський_-_Затишшя_(1890)

# data[].attributes.body
Геннадій Ладиженський. «Рятувальна станція в Одесі». 1886

# data[].attributes.attachment_link.title
345_Ладиженський_Г.О._«Рятувальна_станція_в_Одесі»,_1886_р._Київ

# data[].attributes.body
Аполлон Мокрицький. «Портрет дружини». 1853

# data[].attributes.attachment_link.title
Аполлон_Мокрицький

# data[].attributes.headline
Всеволод Максимович.

# data[].attributes.body
Всеволод Максимович. «Карнавал». 1913

# data[].attributes.headline
Український живопис ХІХ — початку ХХ ст.

# data[].attributes.subject
Український живопис ХІХ — початку ХХ ст.

# data[].attributes.body
Олександр Мурашко

# data[].attributes.body
Олександр Мурашко. «Дівчина в червонім капелюшку». 1903

# data[].attributes.headline
Олександр Мурашко. Е

# data[].attributes.body
Олександр Мурашко. Ескіз до картини «Карусель». 1905

# data[].attributes.attachment_link.title
Олександр_Мурашко_ескіз_до_картини_Карусель_1905

# data[].attributes.headline
Олександр Мурашко. «

# data[].attributes.body
Олександр Мурашко. «Портрет Єлени Прахової». 1905

# data[].attributes.headline
Олександр Мурашко. «

# data[].attributes.body
Олександр Мурашко. «Старий вчитель». «Портрет Миколи Мурашка». 1906

# data[].attributes.headline
Олександр Мурашко. «

# data[].attributes.body
Олександр Мурашко. «Портрет Маргарити Мурашко». 1909

# data[].attributes.headline
Олександр Мурашко. <

# data[].attributes.body
Олександр Мурашко. «Благовіщення». 1909

# data[].attributes.headline
Олександр Мурашко. «

# data[].attributes.body
Олександр Мурашко. «Селянська родина». 1914

# data[].attributes.headline
Олександр Мурашко. «

# data[].attributes.body
Олександр Мурашко. «Квіткарки». 1918

# data[].attributes.attachment_link.title
Олександр_Мурашко._Квіткарки

# data[].attributes.headline
Олександр Мурашко. «

# data[].attributes.body
Олександр Мурашко. «Праля». 1914

# data[].attributes.headline
Олександр Мурашко. «

# data[].attributes.body
Олександр Мурашко. «Жінка з квітами». 1918

# data[].attributes.headline
Український живопис середини та кінця ХХ ст.

# data[].attributes.subject
Український живопис середини та кінця ХХ ст.

# data[].attributes.body
Алла Горська. «Автопортрет із сином». 1960

# data[].attributes.attachment_link.title
Автопортрет_з_сином_(Горська)

# data[].attributes.headline
Український живопис ХІХ — початку ХХ ст.

# data[].attributes.subject
Український живопис ХІХ — початку ХХ ст.

# data[].attributes.body
Федір Кричевський

# data[].attributes.headline
Український живопис ХІХ — початку ХХ ст.

# data[].attributes.subject
Український живопис ХІХ — початку ХХ ст.

# data[].attributes.body
Микола Пимоненко

# data[].attributes.headline
Анонім. «Полковник <

# data[].attributes.body
Анонім. «Полковник Семен Сулима»

# data[].attributes.body
Святий Георгій у житії
Невідомий художник. ХІІ століття

# data[].attributes.headline
Точна адреса: 

# data[].attributes.body
Точна адреса: Україна, Київ, вул. Михайла Грушевського, 6

# data[].attributes.body
Заснування

Розташований у будівлі, яку створив у 1899 році архітектор Городецький Владислав Владиславович цілеспрямовано для першого в Києві Міського музею. Це була переробка проєкту талановитого московського архітектора Петра Бойцова, якому уряд не дав ліцензію на практичне будівництво. Споруда витримана у неокласичному стилі (зараз будівля потребує документів на статус пам'ятки архітектури України). Скульптурними оформленням головного фасаду займався Еліо Саль. На будівництво було витрачено 249 тис. карбованців, з яких лише 100 тис. дав уряд і 100 тис. — родина меценатів Терещенків.

Патрони музею

Великі заслуги в розвитку закладу належали Богдану та Варварі Ханенкам, Терещенкам, В. Хвойці, М. Біляшівському, Д. Щербаківському, Ф. Ернсту та іншим. Особливо значний внесок у колекцію музею зробив Богдан Ханенко, який подарував свою археологічну колекцію з 3145 предметів, оцінювану в 70 тис. крб.

Роботу з організації й спорудження музею здійснило створене 1897 року на основі Товариства заохочення мистецтв Київське товариство старожитностей і мистецтв, яке мало на меті «збирання пам'яток в інтересах науки, а також для розвитку естетичного смаку і художньої освіти». 1 серпня 1899 р. в 5 залах 1-го поверху музею відкрили археологічну виставку історичних знахідок Вікентія Хвойки з нагоди XI Всеросійського археологічного з'їзду, що відбувався в Києві. Цей день прийнято вважати датою заснування музею.

Відкриття

Офіційне відкриття й освячення відбулося 23 грудня 1904 року. Тоді музей одержав назву Київський художньо-промисловий і науковий музей імператора Миколи Олександровича. Одночасно вживалися неофіційні назви Музей старожитностей і мистецтв і Київський міський музей. Фактично він став першим загальнодоступним музеєм міста Києва.

28 грудня 1910 року — у перебудованому підвальному приміщенні міського музею відкрився Військово-історичний музей Київського відділу Російського військово-історичного товариства.

ХХ століття

1 січня 1918 року — міський музей підпорядкували Секретаріату освіти УНР. 27 липня 1918 перейменували на Національний музей України — створювався на базі Київського художньо-промислового і наукового музею і одержував статус автономної установи. З поч. 1919 підпорядковувався ВУКОПМИСу.

23 червня 1919 року декретом уряду УСРР музей оголосили державною установою з назвою «Перший державний музей». До фондів музею перейшло багато націоналізованих приватних колекцій, зібрань громадських, навчальних музеїв.

У 1924 році одержав назву «Всеукраїнський історичний музей ім. Т. Шевченка».

У 1930–1932 роках музей реорганізовано. Замість колекційного, систематичного принципу побудови експозиції почалася перебудова всієї структури за марксистською історичною схемою, відповідно до соціально-економічних епох.

У 1934 році на базі історичної та археологічної колекцій створили Державний історичний музей (нині Національний музей історії України). У будинку на вул. Грушевського, № 6 залишилися художні колекції, на основі яких виник Київський державний музей українського мистецтва.

1954 року — збірку народного декоративного мистецтва виокремлено в самостійний музей.

1967–1972 роках — музей добудували, завдяки чому експозиційні площі збільшилися майже вдвічі. Але на цьому збільшення необхідних для музея площ припинилося на десятиліття, що не надає можливостей експонувати зразки новітніх етапів українського мистецтва. Загальна площа музею досягає лише 8 000 м², хоча музей потребує не менше 35-40 000.

ХХІ століття

Нову айдентику для Національного художнього музею України створила креативна агенція Banda Agency. Основною назвою музею обрали NAMU, а основною візуального стилю — спеціально розроблений шрифт.

# data[].attributes.headline
Націона́льни

# data[].attributes.body
Націона́льний худо́жній музе́й — музей образотворчого мистецтва в Україні, у Києві. Розташований на вулиці Михайла Грушевського, на Печерську. Один із найбільших і найстаріших у країні. Заснований 1 серпня 1899 року за часів Російської імперії, на кошти російського уряду та української родини Терещенків. Будівля музею спроєктована архітектором Владиславом Городецьким. Музейна колекція створена на основі пожертв Богдана Ханенка, Терещенків, Вікентія Хвойки, Миколи Біляшівського та інших. Відкритий 30 грудня 1904 року. Станом на початок ХХІ століття музейні фонди нараховують близько 40 тисяч експонатів. Має унікальну колекцію творів українського живопису, скульптури та іконопису від XII—ХХ століть.

# data[].attributes.body
Всеволод Максимович. «Автопортрет». 1913

# data[].attributes.headline
Всеволод Максимович.

# data[].attributes.body
Всеволод Максимович. «Поцілунок». 1913

# data[].attributes.body
Покрова
Невідомий художник. ХІІ-ХІІІ столітт

# data[].attributes.body
Фотій Красицький. «Гість із Запоріжжя». 1916

# data[].attributes.attachment_link.title
Красицький_ФС_Гість_із_Запоріжжя_1916.JPG

# data[].attributes.body
Тетяна Яблонська. «Насіння». 1969

# data[].attributes.headline
Микола Пимоненко. 

# data[].attributes.body
Микола Пимоненко. «Жертва фанатизму». 1899

# data[].attributes.body
Федір Кричевський. «Автопортрет у білому кожусі». 1913

# data[].attributes.attachment_link.title
Федір_Кричевський_-_Автопортрет_у_білому_кожусі

# data[].attributes.headline
Св. Петро і Павло

# data[].attributes.body
Св. Петро і Павло
Невідомий художник. XIII–XIV століття

# data[].attributes.headline
Козак Мамай під час 

# data[].attributes.body
Козак Мамай під час Коліївщини
Невідомий художник

# data[].attributes.headline
Страсті Христові

# data[].attributes.body
Страсті Христові
Невідомий художник. Галичина. XVI століття

# data[].attributes.body
Тетяна Яблонська. «Юність». 1969

# data[].attributes.attachment_link.title
Юність_картина_Яблонської

# data[].attributes.headline
Таємна вечеряНев

# data[].attributes.body
Таємна вечеря
Невідомий художник.

# data[].attributes.headline
Великомучениці 

# data[].attributes.body
Великомучениці Варвара і Катерина
Невідомий художник. 1740-ві

# data[].attributes.body
Деісус
Невідомий художник. 1760-ті

# data[].attributes.headline
Федір Кричевський. Т

# data[].attributes.body
Федір Кричевський. Триптих «Життя». «Любов». 1927

# data[].attributes.headline
Микола Пимоненко. «П

# data[].attributes.body
Микола Пимоненко. «По воду». 1893

# data[].attributes.headline
Федір Кричевський. Т

# data[].attributes.body
Федір Кричевський. Триптих «Життя». «Родина». 1927

# data[].attributes.headline
Микола Пимоненко. «Н

# data[].attributes.body
Микола Пимоненко. «Не жартуй». 1895

# data[].attributes.headline
Микола Пимоненко. «В

# data[].attributes.body
Микола Пимоненко. «Великий четвер». 1900

# data[].attributes.headline
Микола Пимоненко. «У

# data[].attributes.body
Микола Пимоненко. «У похід». 1902

# data[].attributes.headline
Микола Пимоненко. «М

# data[].attributes.body
Микола Пимоненко. «Молодиця». 1890-ті

# data[].attributes.headline
Федір Кричевський. Т

# data[].attributes.body
Федір Кричевський. Триптих «Життя». «Повернення». 1927

# data[].attributes.body
Микола Пимоненко. «Ідилія». 1908

# data[].attributes.headline
Микола Пимоненко. 

# data[].attributes.body
Микола Пимоненко. «Київська квіткарка». 1908

# data[].attributes.headline
Микола Пимоненко. «С

# data[].attributes.body
Микола Пимоненко. «Суперниці. Біля криниці». 1909

# data[].attributes.attachment_link.title
Суперниці._біля_криниці

# data[].attributes.headline
Федір Кричевський. «

# data[].attributes.body
Федір Кричевський. «Наречена». 1910

# data[].attributes.attachment_link.title
Кричевский_Невеста_1910

# data[].attributes.headline
Федір Кричевський. «

# data[].attributes.body
Федір Кричевський. «Мати». 1929

# data[].attributes.body
Козак Мамай
Невідомий художник