# data[].attributes.headline
חפשו באמצעות מנוע החיפוש google מידע על המשורר חיים נחמן ביאליק וכתבו בקצרה את קורות חייו.   

# data[].attributes.subject
חפשו באמצעות מנוע החיפוש google מידע על המשורר חיים נחמן ביאליק וכתבו בקצרה את קורות חייו.   

# data[].attributes.headline
מוחמד:חיים נַחמן ביאליק היה משורר לירי, מגדולי משוררי ישראל בעת החדשה, סופר, מסאי, מתרגם, עורך ומו"ל שהשפיע רבות בשירתו ובפעליו על התרבות העברית החדשה, וזכה לתואר "המשורר הלאומי". יצירותיו תורגמו למספר שפות זרות.

# data[].attributes.subject
מוחמד:חיים נַחמן ביאליק היה משורר לירי, מגדולי משוררי ישראל בעת החדשה, סופר, מסאי, מתרגם, עורך ומו"ל שהשפיע רבות בשירתו ובפעליו על התרבות העברית החדשה, וזכה לתואר "המשורר הלאומי". יצירותיו תורגמו למספר שפות זרות.

# data[].attributes.headline
אורן פוני                  חיים נחמן ביאליק היה משורר וסופר עברי בן ישראל מרכזי בראשית המאה ה-20. ספרו "קוראות חיים" הוא אחד מיצירותיו המרשימות ביותר. זהו קובץ מאמרים ופיליטונים שנכתבו בשנים 1903-1904 ופורסמו לראשונה ב-1904. היצירה חוקרת נושאים רבים כמו אהבה, ספרות, ייסורים ונסיון לזהות היהודית בתקופת המודרניזם. הספר מצוי בספריות העבריות העוסקות בספרות עברית והוא חשוב במיוחד בתחום הספרותי והתרבותי היהודי.

# data[].attributes.subject
אורן פוני                  חיים נחמן ביאליק היה משורר וסופר עברי בן ישראל מרכזי בראשית המאה ה-20. ספרו "קוראות חיים" הוא אחד מיצירותיו המרשימות ביותר. זהו קובץ מאמרים ופיליטונים שנכתבו בשנים 1903-1904 ופורסמו לראשונה ב-1904. היצירה חוקרת נושאים רבים כמו אהבה, ספרות, ייסורים ונסיון לזהות היהודית בתקופת המודרניזם. הספר מצוי בספריות העבריות העוסקות בספרות עברית והוא חשוב במיוחד בתחום הספרותי והתרבותי היהודי.

# data[].attributes.body
חיים נַחמן ביאליק היה משורר לירי, מגדולי משוררי ישראל בעת החדשה, סופר, מסאי, מתרגם, עורך ומו"ל שהשפיע רבות בשירתו ובפעליו על התרבות העברית החדשה, וזכה לתואר "המשורר הלאומי". יצירותיו תורגמו למספר שפות זרות.

תאריך לידה: 9 בינואר 1873, Volhynia

תאריך/מקום פטירה: 4 ביולי 1934, וינה, אוסטריה

בת זוג: מניה אברבוך (1893–1934)

הורים: דינה פריווה, יצחק יוסף ביאליק

מקום קבורה: בית קברות תל אביב טרומפלדור, תל אביב-יפו

בן או בת זוג: מאניה ביאליק
ליאור קופרמן

# data[].attributes.body
חיים נַחמן ביאליק (י' בטבת[א] תרל"ג, 9 בינואר 1873 – כ"א בתמוז תרצ"ד, 4 ביולי 1934) היה משורר לירי, מגדולי משוררי ישראל בעת החדשה, סופר, מסאי, מתרגם, עורךומו"ל שהשפיע רבות בשירתו ובפעליו על התרבות העבריתהחדשה, וזכה לתואר "המשורר הלאומי". יצירותיו תורגמו למספר שפות זרות

# data[].attributes.body
חיים נַחמן ביאליק (י' בטבת[א] תרל"ג, 9 בינואר 1873 – כ"א בתמוז תרצ"ד, 4 ביולי 1934) היה משורר לירי, מגדולי משוררי ישראל בעת החדשה, סופר, מסאי, מתרגם, עורך ומו"ל שהשפיע רבות בשירתו ובפעליו על התרבות העברית החדשה, וזכה לתואר "המשורר הלאומי". יצירותיו תורגמו למספר שפות זרות.

# data[].attributes.headline
אקסל: חיים נַחמן ביאליק (י' בטבת[א] תרל"ג, 9 בינואר 1873 – כ"א בתמוז תרצ"ד, 4 ביולי 1934) היה משורר לירי, מגדולי משוררי ישראל בעת החדשה, סופר, מסאי, מתרגם, עורך ומו"ל שהשפיע רבות בשירתו ובפעליו על התרבות העברית החדשה, וזכה לתואר "המשורר הלאומי". יצירותיו תורגמו למספר שפות זרות.

# data[].attributes.subject
אקסל: חיים נַחמן ביאליק (י' בטבת[א] תרל"ג, 9 בינואר 1873 – כ"א בתמוז תרצ"ד, 4 ביולי 1934) היה משורר לירי, מגדולי משוררי ישראל בעת החדשה, סופר, מסאי, מתרגם, עורך ומו"ל שהשפיע רבות בשירתו ובפעליו על התרבות העברית החדשה, וזכה לתואר "המשורר הלאומי". יצירותיו תורגמו למספר שפות זרות.

# data[].attributes.body
חיים נחמן ביאליק היה משורר, סופר, מסאי, ועורך עברי, והוא זכה לתואר "המשורר הלאומי"
חיים נחמן ביאליק נולד ב 9 בינואר 1873, ונפטר ב 4 ביולי 1934 שהיה בן 61

# data[].attributes.body
חיים נחמן בְּיאליק נולד בשנת 1873 ונפטר בשנת 1934. ביאליק היה מגדולי המשוררים העבריים בכל הזמנים ומי שנחשב החשוב במשוררי ישראל בעת החדשה. בזכות כך הוא זכה לתואר "המשורר הלאומי".

# data[].attributes.body
חיים נחמן ביאליק נולד בכפר ראדי[2] הסמוך לז'יטומיר, בחבל ווהלין שבתחום המושב של האימפריה הרוסית (כיום בשטח אוקראינה) לדינה פריבה ויצחק יוסף ביאליק.[ב] בגיל שש עבר עם הוריו לז'יטומיר, ואביו פתח שם בית מרזח. באותה שנה התייתם מאביו, ועבר לגור אצל סבו האדוק יעקב משה ביאליק, ששקד על התורה כל העת, ולא השגיח בהתעללות שעבר חיים נחמן בידי בני דודיו שקינאו בכישרונו. ההתייתמות וחוויותיו ממראות בית המרזח, שבו התבזה אביו בהענקת שירותים לאנשים שתויים, באו לידי ביטוי ביצירתו של ביאליק, ובמיוחד במחזור השירים "יתמות".

# data[].attributes.body
חיים נַחמן ביאליק (י' בטבת[א] תרל"ג, 9 בינואר 1873 – כ"א בתמוז תרצ"ד, 4 ביולי 1934) היה משורר לירי, מגדולי משוררי ישראל בעת החדשה, סופר, מסאי, מתרגם, עורך ומו"ל שהשפיע רבות בשירתו ובפעליו על התרבות העברית החדשה, וזכה לתואר "המשורר הלאומי". יצירותיו תורגמו למספר שפות זרות

# data[].attributes.headline
שיראל שקרוב. חיים נַחמן ביאליק היה משורר לירי, מגדולי משוררי ישראל בעת החדשה, סופר, מסאי, מתרגם, עורך ומו"ל שהשפיע רבות בשירתו ובפעליו על התרבות העברית החדשה, וזכה לתואר "המשורר הלאומי". יצירותיו תורגמו למספר שפות זרות. ויקיפדיהתאריך לידה: 9 בינואר 1873, Volhynia תאריך/מקום פטירה: 4 ביולי 1934, וינה, אוסטריהבת זוג: מניה אברבוך (1893–1934)הורים: דינה פריווה, יצחק יוסף ביאליק מקום קבורה: בית קברות תל אביב טרומפלדור, תל אביב-יפובן או בת זוג: מאניה ביאליק

# data[].attributes.subject
שיראל שקרוב. חיים נַחמן ביאליק היה משורר לירי, מגדולי משוררי ישראל בעת החדשה, סופר, מסאי, מתרגם, עורך ומו"ל שהשפיע רבות בשירתו ובפעליו על התרבות העברית החדשה, וזכה לתואר "המשורר הלאומי". יצירותיו תורגמו למספר שפות זרות. ויקיפדיהתאריך לידה: 9 בינואר 1873, Volhynia תאריך/מקום פטירה: 4 ביולי 1934, וינה, אוסטריהבת זוג: מניה אברבוך (1893–1934)הורים: דינה פריווה, יצחק יוסף ביאליק מקום קבורה: בית קברות תל אביב טרומפלדור, תל אביב-יפובן או בת זוג: מאניה ביאליק

# data[].attributes.headline
מזל טמנה המלכה😍😭❤️👿😫🫣

# data[].attributes.subject
מזל טמנה המלכה😍😭❤️👿😫🫣

# data[].attributes.body
חיים נַחמן ביאליק (י’ בטבת[א] תרל”ג, 9 בינואר 1873 – כ”א בתמוז תרצ”ד, 4 ביולי 1934) היה משורר לירי, מגדולי משוררי ישראל בעת החדשה, סופר, מסאי, מתרגם, עורך ומו”ל שהשפיע רבות בשירתו ובפעליו על התרבות העברית החדשה, וזכה לתואר “המשורר הלאומי”. יצירותיו תורגמו למספר שפות זרות.

# data[].attributes.body
חיים נַחמן ביאליק (י' בטבת[א] תרל"ג, 9 בינואר 1873 – כ"א בתמוז תרצ"ד, 4 ביולי 1934) היה משורר לירי, מגדולי משוררי ישראל בעת החדשה, סופר, מסאי, מתרגם, עורךומו"ל שהשפיע רבות בשירתו ובפעליו על התרבות העבריתהחדשה, וזכה לתואר "המשורר הלאומי". יצירותיו תורגמו למספר שפות זרות.

# data[].attributes.headline
חיים נחמן ביאליק-אוריאן

# data[].attributes.subject
חיים נחמן ביאליק-אוריאן

# data[].attributes.body
חיים נחמן ביאליק היה משורר לירי מגדולי משוררי ישראל בעת החדשה, סופר, מסאי, מתרגם,עורך ומו״ל שהשפיע רבות בשירתו ובפעליועל התרבות העברית החדשה

# data[].attributes.body
חיים נחמן ביאליק היה משורר לירי,מגדול משוררי ישראל בעת החדשה סופר מסאי מתרגם עורך ומו"ל שהשפיע רבות בשירותו ובפעילותיו על התרבות העברית החדשה
תאריך הולדתו: 1873
תאריך פטירתו:1934

# data[].attributes.body
חיים נַחמן ביאליק היה משורר לירי, מגדולי משוררי ישראל בעת החדשה, סופר, מסאי, מתרגם, עורך ומו"ל שהשפיע רבות בשירתו ובפעליו על התרבות העברית החדשה, וזכה לתואר "המשורר הלאומי". יצירותיו תורגמו למספר שפות זרות. ויקיפדיה

תאריך לידה: 9 בינואר 1873, Volhynia

תאריך/מקום פטירה: 4 ביולי 1934, וינה, אוסטריה

בת זוג: מניה אברבוך (1893–1934)

הורים: דינה פריווה, יצחק יוסף ביאליק

מקום קבורה: בית קברות תל אביב טרומפלדור, תל אביב-יפו

בן או בת זוג: מאניה ביאליק

# data[].attributes.body
חיים נחמן ביאליק – גדול המשוררים העברים בעת החדשה. ביאליק נולד בי׳ בטבת תרל״ג, 11 בינואר 1873 בכפר רַאדִי, סמוך לעיר ז׳יטומיר שבאוקראינה. לאחר שנכשלו עסקי היערות של אביו עקרה משפחתו לז׳יטומיר בהיותו כבן שש, והאב פתח שם בית מרזח באחד הפרברים, אך כעבור כשנה מת. מחמת המצוקה מסרה אותו אמו לסבו האמיד כדי שיגדלוֹ. בתקופת חייו אצל הסב שקע ביאליק בלימודים בחדר ובבית המדרש, וטעם גם מספרות ההשכלה. תשוקתו ללימודים הביאה אותו לצאת בגיל שבע־עשרה לישיבת וולוז׳ין, בה קיווה לשלב השכלה תורנית עם השכלה כללית. בצד ההתמסרות ללימוד הגמרא החל לקרוא בספרות הרוסית והתלהב במיוחד משירתו של המשורר היהודי־רוסי שמעון פרוג. השירים המוקדמים ביותר מפרי־עטו ששרדו נכתבו בוולוז׳ין ב־1890. בתקופת שהותו בישיבה היה חבר באגודת־סתרים של ״חובבי־ציון״. רשימה שחיבר על פעילות האגודה ונדפסה ב״המליץ״ באפריל 1891 היתה חיבורו הראשון שראה אור.
בסוף 1891 יצא ביאליק מוולוז׳ין לאודסה מתוך שאיפה להתוודע אל סופריה הנערצים עליו, ולנסות לפרסם משיריו. שירו ״אל הציפור״, שנכתב בוולוז׳ין, מצא חן בעיני מ״ל ליליינבלום ואחד־העם. ביאליק מסרוֹ בהמלצתם לי״ח רבניצקי, וזה פרסם אותו ב־1892 בקובץ ״פרדס״ שערך. השיר עורר תשומת־לב רבה, ומכאן החל הקשר הרצוף בין ביאליק לבין סופרי אודסה, שקיבלו בסבר פנים יפות שירים נוספים מפרי עטו. בינתיים חזר ביאליק לז׳יטומיר, וב־1893 נשא אשה, עבר לעיירה קורוסטישוב והחל לעבוד בעסקי העצים של חותנו. כארבע שנים התלבט בין שירה למסחר עד שהתמוטטו עסקיו. ב־1897 קיבל משרת הוראה בסוסנוביץ שבדרום פולין, ובה ישב כשלוש שנים. כל אותו הזמן נדפסו שיריו בכתבי־העת, ופרסומו גבר והלך, בעיקר בזכות השתתפותו הרצופה בירחון ״השילוח״ של אחד־העם, הנכבד בכתבי־העת העבריים של התקופה. מאמצע שנות התשעים ביטא במכתביו את רצונו לחרוג מגבולות השיר הלירי הקצר אל קומפוזיציות רחבות יותר, ופרייה הראשון של שאיפה זו הייתה הפואמה ״המתמיד״ (נוסח ראשון ב־1898), המבוססת על חייהם של תלמידי הישיבה. ב־1899 ניסה כוחו לראשונה בתחום הפרוזה ופרסם את סיפורו ״אריה בעל־גוף״. באותה שנה החל לפרסם גם שירים ביידיש. ב־1900 עבר לאודסה כמורה ב״חדר המתוקן״ שנוסד על ידי ועד של סופרים ועסקנים.
השנים הראשונות של המאה העשרים היו תקופת הזוהר של שירתו בכמות ובאיכות. בסוף 1901 הופיע ספר שיריו הראשון, וב־1902 ייסד את הוצאת הספרים ״מוריה״ והחל בפעילות מו״לית אינטנסיבית שנמשכה עד סוף ימיו. ב־1903 נקרא להשתתף בחקירת הפרעות בקישינוב, ומתוך כך צמחה הפואמה ״בעיר ההריגה״, שזעזעה את קוראיה בעוצמת הקיטרוג על התנהגותם של היהודים קורבנות הפוגרום. מקובל לראות בפואמה זו את הכוח המניע להיווצרותה של תנועת ההגנה העצמית בקרב יהודי רוסיה, וכן את אחד הגורמים שהולידו את תנועת ״העלייה השנייה״ לארץ־ישראל. בתחילת 1904 קיבל עליו את עריכת החלק הספרותי של ״השילוח״, וישב לצורך זה כשנה בווארשה. עם שובו לאודסה החל עם ידידו רבניצקי במימוש תוכניתם לאסוף, לתרגם ולסדר את אגדות התלמוד מתוך מגמות חינוכיות־לאומיות. התוצאה היתה ״ספר האגדה״, שהכרך הראשון שלו הופיע ב־1908, וביאליק המשיך לעסוק בו ולהרחיבו עד סוף ימיו. ״ספר האגדה״ מילא אכן תפקיד חשוב בקירוב דורות של קוראים חילונים אל אוצרות הספרות היהודית המסורתית. ב־1908 גם הופיע ספר שיריו השני, שזכה להדפסות רבות, ובו מיטב שירתו. הספר אויר בידי הציירת אירה יאן, עמה קיים ביאליק מ־1903 קשר אינטימי בן שנים אחדות, שנחשף ברבים רק עשרות שנים אחרי מותו.
פעילותו הספרותית התרחבה והתגוונה מתחילת העשור הראשון של המאה העשרים. היא כללה כתיבת שירים ליריים ופואמות בנושאים אישיים וציבוריים, פזמונים ושירי־עם מעובדים, שירים לילדים, שירה־בפרוזה (״מגילת האש״), שירים ביידיש, סיפורים, מסות ומאמרי ביקורת, תרגומים, פירוש למשנה, ספרי לימוד – כל זאת בצד פעילותו הענפה כעורך וכמו״ל. בשנים אלה התבסס מעמדו כבחיר המשוררים בתודעת העם, והוא נעשה דמות של פטרון ספרותי לצעירי הסופרים שהגיעו לאודסה וחיפשו את קירבתו, או שביקשו ממנו ״הסכמות״ לביכורי יצירתם. מחוץ לתחומי התרבות היהודית החל שמו להיוודע בזכות תרגומי שיריו לרוסית, בעיקר על־ידי זאב ז׳בוטינסקי. ב־1909 ביקר לראשונה בארץ־ישראל והתקבל בה בכבוד רב. באותה שנה פרש מעריכת ״השילוח״ ובשנים הבאות, כולל תקופת מלחמת העולם הראשונה והמהפכה הרוסית, התרכז בפעילותו כמו״ל, וביחוד בפיתוח תוכנית ״הכינוס״ שהתווה ב־1913. במסגרת תוכנית זו ביקש להוציא לאור את מיטב נכסי הרוח של ספרות עם ישראל לדורותיה, והתמסר במיוחד לטיפול בשירת תור־הזהב בספרד (שלמה אבן־גבירול, משה אבן־עזרא). בעשור השני של המאה התמעטה שירתו שלו והלכה, ושוב לא חזר לכתוב שירים אלא בהזדמנויות נדירות.
ב־1921 השיג ביאליק מן השלטונות הסובייטיים, בעזרת מוקירו הסופר מקסים גורקי, רשיון־יציאה מרוסיה לקבוצה של משפחות סופרים עברים. באותו קיץ הפליגו מאודסה לאיסטנבול ובזה ירד, למעשה, המסך, על המרכז הספרותי העברי החשוב שהתקיים באודסה עשרות שנים. משם המשיך לגרמניה, ועשה בה כשלוש שנים בהקמתה ובביסוסה של הוצאת ״דביר״ ובהכנות להעתיק את מרכז פעילותו לארץ־ישראל. בתקופת שבתו בגרמניה נחוג יום הולדתו החמישים בהבלטה רבה בכל רחבי העולם היהודי. מהדורת־יובל מפוארת של כתביו הופיעה בארבעה כרכים, וכללה את שיריו, סיפוריו ומסותיו וכן את תרגומיו ל״דון קיחוטה״ של סרוונטס ולמחזה ״וילהלם טל״ של שילר. בצידה הופיע כרך מסכם של שירתו ביידיש. ב־1924 עלה לארץ־ישראל ובנה לו בית בתל־אביב, ברחוב שנקרא על שמו עוד בחייו. עד מהרה נעשה לדמות המרכזית בחיי הציבור והתרבות בתל־אביב וביישוב העברי כולו. לעיתים מזומנות היה יוצא לאירופה, ופעם אחת (ב־1926) לארה״ב, בשליחויות ציבוריות, בענייני הוצאת ״דביר״ ולשם טיפולים רפואיים. ראוי לציון מיוחד הסיור המקיף שקיים בשלהי 1931 בעשרות ערים בפולין, בליטא, בלטביה ובאסטוניה בשליחות למען הפצת הספר העברי. ביקורו נעשה לחוויה עמוקה להמונים שקיבלוהו בהתרגשות בכל מקום. לו עצמו שימש הסיור הזדמנות להתרשם ממצבם של יהודי מזרח אירופה, ומסקנותיו היו קודרות לנוכח השפל החברתי והכלכלי שנגלה לעיניו.
בשנים אלה עסק בעיקר בכינוס שירת ספרד, בהרחבת ״ספר האגדה״, בעיבודים מקוריים של האגדות הקשורות בדוד ובשלמה, בכתיבה לילדים, בפעילות מו״לית וציבורית ענפה וכן בהקמתה ובביסוסה של אגודת הסופרים העברים. בין השירים הסְפוּרים שחיבר בתקופת שבתו בארץ־ישראל בולט המחזור האוטוביוגרפי ״יתמות״, שפורסם בשנתו האחרונה. משלהי שנות העשרים נעשה מוקד להתקפה מצד קבוצת משוררים צעירים בראשותו של אברהם שלונסקי, כחלק מחתירתם לבסס את הפואטיקה המודרניסטית הפוסט־רומנטית שלהם. ב־1933 צוין יום הולדתו הששים כחג לאומי, והופיעה מהדורה מסכמת של כתביו בשירה ובפרוזה. לאחר שהתגברה מחלתו יצא לניתוח בווינה, שבעקבותיו נפטר שם בכ״א בתמוז תרצ״ד, 4 ביולי 1934. כתביו הופיעו אחרי מותו במהדורות רבות, בתוכן מהדורה אקדמית מקיפה של כל שיריו (1983–2000). ביתו בתל־אביב נמסר לציבור ומשמש כיום מוזיאון המוקדש לחייו וליצירתו.
ראשיתה של שירת ביאליק נטועה בנורמות של שירת דור ״חיבת ציון״ בעלת התימטיקה הלאומית ודרכי ההבעה הסנטימנטליות; אך מלכתחילה ניכר מאבקו להשתחרר מן הנורמות האלה. כך, למשל, המיר את ים הדמעות הספרותיות השחוקות בדמעת־אמת כבדה אחת הנובעת מחוויית סבל אותנטית ונושאת עמה כוח הרשמה חווייתי. בשירתו התגבשה בפעם הראשונה בעברית פואטיקה רומנטית של ממש, המבוססת על הצבתו של הדובר השירי בזמן ובמרחב קונקרטיים כבסיס לצלילה אל מעמקי הנפש או להמראה אל מחוזות הדמיון והמיתוס. ההתרפקות הרומנטית הטיפוסית על שלמות אבודה או נכספת מתגלמת בשירתו, למשל, במקום הנכבד המוקצה לעולם הילדות; אך עולם זה מעוצב בכפל פנים: כגן־עדן מואר ומאושר בחיק הטבע מזה, וכעידן קודר של השפלה ומצוקה מחמת חוויות של יתמות, עוני ועזובה מזה. אותה עמדה אמביוולנטית מאפיינת, למעשה, את יחסו של ביאליק לכל עניין. מצד אחד חיבר המנוני תהילה ועידוד לתנועה הציונית הצעירה ולמתיישבים הראשונים בארץ־ישראל, אך בה בעת כתב שירים המבטאים רצון לפרישה מן הציבור ולהתכנסות ברשות היחיד. מצד אחד ביטא תחושות של עוצמה גופנית חושנית אדירה המבקשת להסתער על החיים ולבלוע אותם, ומצד שני הירבה לגלגל בכוחו המפתה של המוות המבטיח מנוחת חידלון שלמה. מצד אחד ביטא כיסופים נואשים לאהבת אשה, ומנגד חשף רתיעות עמוקות ממימושה המלא של האהבה הארוטית ורגשי חרטה וסלידה לאחר מעשה. הוא חיבר שירי תהילה לבית המדרש בבחינת המבצר האוצר את רוח האומה, אך בעת ובעונה אחת תיאר אותו כבית כלא המצמית ומאבן את רוחם של הצעירים שנלכדו תחת כנפי השכינה. כל אלה מסימני החידוש הגדול המתגלם בדמות הדובר השירי הנבנה בשירת ביאליק: בפעם הראשונה יכלו קוראי השירה העברית לחוש כי ה״אני״ המדבר אליהם מתוך השירים הוא איש חי, מורכב, חם, מלא סתירות חד־פעמיות, מרגיש, מתלבט ומתייסר. אין זה ״אני״ לאומי אליגורי בלבד, לא שליח ציבור בלבד, לא מקונן סנטימנטלי, לא שופר של השקפות או צרור של נוסחאות אידיאולוגיות, אלא אדם בעל ביוגרפיה קונקרטית ורגישויות ייחודיות, יצרים ותסביכי נפש, אנרגיות פנימיות ומועקות, עוצמות וחולשות.
תכנים אלה נוצקו לתוך ז׳אנרים שיריים, שאף בהם שיקע ביאליק חידושים מפליגים. הוא שיכלל את השיר הלירי הקצר (ה־lied), העומד על סידרת רגעים חווייתיים מרוכזים, לכדי שלמות פיגורטיבית, מוסיקלית וריתמית. בד בבד הכניס אל השירה העברית את השיר הלירי־ההרהוּרִי הארוך (״רזי לילה״) – ז׳אנר נכבד בשירה הרומנטית האירופית – העוקב אחר ההתבוננות של דובר רגיש בעצמו ובעולם ופיתוחה לכדי הגות קיומית. הוא שינה את פני הפואמה העברית בהמירו את הדגם המסורתי של שיר־עלילה דרמטי בדגם חדש של שיר תיאורי הממוקד בהתבוננות סטאטית־מחזורית באובייקט חידתי (״מֵתֵי מִדְבָּר״, ״הַבְּרֵכָה״). הוא יצר את שיר־הזעם הנבואי העשוי כמונולוג דרמטי עז של יחיד המוכיח את הציבור על חטאיו ומשוגותיו. מנגד פיתח את שיר־העם האמנותי, המטמיע בתוכו מוטיבים מן הפולקלור היהודי ומציג בחיבה ובאירוניה דמויות עממיות השקועות במאווייהן התמימים.
לשון התיאור בשירת ביאליק מעמידה מראות חסרי־תקדים במוחשיותם, ובמיוחד השתאו בני זמנו לנוכח תיאורי הטבע רבי החיוניות, המשמשים גם אספקלריה דינמית להלכי רוחו של הדובר. המִנְעַד התמונתי והפיגורטיבי בשיריו רחב מאוד – החל בתיאורי אווירה רכים וקסומים (״ים הדממה פולט סודות״) וכלה בתמונות גרוטסקיות ובחזיונות דמוניים אקספרסיביים עזים (״גבעולי אשתקד״, ״על לבבכם ששמם״). השורה השירית הביאליקאית מצטיינת לעתים קרובות באופיה המכתמי המגובש, ורבות משורות אלה נטמעו בתודעה ובעולם האסוציאציות של דוברי העברית לדורותיהם.

# data[].attributes.body
אמה
חיים נחמן ביאליק
הוא נולד בשנת
9.1.1873
הוא נולד במדינת האימפריה רוסית
הלאום שלו  יהודי
הוא היה עוסק במושרר, סופר,מסאי,מתרגם,עורך ומו״ל
שפת הכתיבה שלו הייתה עברית
התחום הכתיבה שלו שירה,סיפורים,מסות,תרגומים
הוא נולד בכפר ראדי[2] הסמוך לז'יטומיר, בחבל ווהליןשבתחום המושב של האימפריה הרוסית (כיום בשטח אוקראינה) לדינה פריבה ויצחק יוסף ביאליק.[ב] בגיל שש עבר עם הוריו לז'יטומיר, ואביו פתח שם בית מרזח. באותה שנה התייתם מאביו, ועבר לגור אצל סבו האדוק יעקב משה ביאליק, ששקד על התורה כל העת, ולא השגיח בהתעללות שעבר חיים נחמן בידי בני דודיו שקינאו בכישרונו. ההתייתמות וחוויותיו ממראות בית המרזח, שבו התבזה אביו בהענקת שירותים לאנשים שתויים, באו לידי ביטוי ביצירתו של ביאליק, ובמיוחד במחזור השירים "יתמות"

בשנת 1890 ה'תר"ן הגיע ביאליק בן ה-17 לישיבת וולוז'ין, בראשותו של הרב נפתלי צבי יהודה ברלין(הנצי"ב), ושהה בה כשנה וחצי. לימוד גמרא לא היה הסיבה המרכזית בגינה הגיע לישיבה, אלא רצונו העז לרכוש השכלה כללית.[4] ביאליק חשב שהוא מגיע לישיבה שבה לומדים גם לימודי חול, אך התאכזב כשגילה כי בסדרי הישיבה לומדים רק קודש. במהלך החודשים הראשונים לשהותו בישיבה התמיד ביאליק לשקוד על תלמודו,[5] אך בהמשך השתלב בחברה ה"משכילית" שבישיבה, שעסקה גם בלימודי חול ובפעילות ציונית. ביאליק היה אחד הבחורים הפופולריים בחוג ה"משכילי", ויצאו לו מוניטין של צעיר רהוט ושנון הבקיא בתנ"ך ובעברית.[6]

בישיבה כתב ביאליק את שירו "אל הציפור", ונמנה עם מקימי האגודה הציונית הסודית "נצח ישראל". הוא אף חיבר את המניפסט שלה ופרסמו בעילום שם בעיתון "המליץ".[6]

בעת המרד נגד הנצי"ב מצד חלק מהבחורים, על הרקע הכוונה למנות את בנו הרב חיים ברלין לראשותה, לא התערב ביאליק. הוא רק השאיר לנצי"ב מכתב עלום שם, מנומס ומליצי. ראש הישיבה השתבח באיכות הלשון במכתב והבטיח פרס למי שיחשוף את הכותב. עקב הסכסוך החמור, ששיתק את הלימודים, עזב ביאליק את וולוז'ין. יותר ממאה תלמידים ליוו אותו לתחנת הרכבת "שתי פרסאות" עד תחנת הרכבת. הוא כתב מאוחר יותר בפואמה המתמיד: ”אַךְ זוֹכֵר עוֹדֶנִּי אֶת כֻּלְּכֶם, אֶת כֻּלְּכֶם, תְּמוּנַתְכֶם תִּלְוֵנֵי, לֹא תָמוּשׁ מִלִּבִּי.” הגבעה מעליה נפרד מחבריו כונתה לימים "גבעת ביאליק". יחסו הדו-ערכי לשהותו בוולוז'ין, שנמסכו בו נוסטלגיה וכבוד ללומדי התורה לצד תסכול וסלידה מצרות האופקים והניוון של העולם המסורתי, התבטא בשירים כמו "עַל סַף בֵּית-הַמִּדְרָשׁ".

# data[].attributes.headline
חיים נַחמן ביאליק (י' בטבת[א] תרל"ג, 9 בינואר 1873 – כ"א בתמוז תרצ"ד, 4 ביולי 1934) היה משורר לירי, מגדולי משוררי ישראל בעת החדשה, סופר, מסאי, מתרגם, עורך ומו"ל שהשפיע רבות בשירתו ובפעליו על התרבות העברית החדשה, וזכה לתואר "המשורר הלאומי". יצירותיו תורגמו למספר שפות זרות.חיים

# data[].attributes.subject
חיים נַחמן ביאליק (י' בטבת[א] תרל"ג, 9 בינואר 1873 – כ"א בתמוז תרצ"ד, 4 ביולי 1934) היה משורר לירי, מגדולי משוררי ישראל בעת החדשה, סופר, מסאי, מתרגם, עורך ומו"ל שהשפיע רבות בשירתו ובפעליו על התרבות העברית החדשה, וזכה לתואר "המשורר הלאומי". יצירותיו תורגמו למספר שפות זרות.חיים

# data[].attributes.body
ליהיא