# data[].attributes.headline
חלק ב שאלה 3

# data[].attributes.subject
חלק ב שאלה 3

# data[].attributes.body
נושא המחאה שלנו הוא יחס המורים לתלמידים בביתי הספר בארץ, הכתבה המקיפה ביותר מבין ארבעת הכתבות שלנו היא בעלת הכותרת "יחס המורים לתלמידים-בלתי מספיק", בכתבה מדברים על כך שב-4 שנים האחרונות כמות התלונות של תלמידים נגד מורים עלה ב-20%, יו"ר מועצת התלמידים הארצית אמרה "יחס המורים לתלמידים הוא עוד סימן שמייצג את הידרדרותה של מערכת החינוך, והחברה בכלל, לא הגיוני שמורים ידרשו כבוד ללא שימוש דוגמה לתלמידיהם וישתמשו במילות גנאי וזלזול כלפי התלמידים".

הכתבות מדברות על תלמידים שחוו הטרדה מינית ממוריהם על חוסר אמון בין התלמידים ועל דיבור מזלזל וחוסר כבוד כלפי התלמידים.

מבין הכתבות יש כתבה המספרת על מורה שמטריד מינית תלמידים לשעבר ושואל אותם שאלות הקשורות לחיי המין שלהם. דוגמה הניתנת שם היא על מורה שהיה שואל את תלמידיו על היחסים המיניים שקיימו והיה מגיב להם בהערות הכוללות תוכן מיני ובוטה.

בנוסף, הכתבה המספרת על חוסר אמון בין מורים לתלמידים כוללת דוגמאות והסברים על מורים הבוחרים להתבטא באופן מעליב כלפי תלמידים, בדרך כלל השיחו כוללות שפה לא ראויה, ייחוס של תכונות אופי שליליות, פגיעה בכבודם ופגיעה בשמם הטוב ובפרטיותם. משרד החינוך אומר: "מאכזב לגלות שכמורה כהורה וכאדם אנשים בוחרים להתבטא באופן כזה ושזה עוד יותר מאכזב לגלות שהאנשים שבוחרים להתבטא בצורה שכזו אחראים לחינוך וטיפוח הצדדים הטובים והיפים של ילדינו".

נוסף על כך, אנשי החינוך ברחבי הארץ הגדירו את אופן המקצועיות ואי הרגישות של המורים לתלמידים שלהם כטעות קשה. מורה בתיכון באזור חיפה "הפדיחה היא לא רק בעצם הרישום, אלא בשימוש בשפה בלתי מקצועית". לדבריה של המורה, המידע שמגיע למורים כולל חומרים מאוד קשים ואסור שהמידע הזה ידלוף, מידע שמקבלים מיועצות ביתי הספר הוא מסווג. מורה נוספת סיפרה כי המקרה הזכור לה ביותר הוא של תלמידה שהאזינה לשיחה בין שתי מורות אליה, תוכן השיחה כלל ביטויים קשים והילדה עזבה את בית הספר בבכי. ובסופו של דבר המורה נאלצה להתנצל.

לסיום, מסקנתנו מכתבות אלו הינה, שצריכה להיות יותר מודעות בקרב מורים לאופי ההתבטאות על תלמידים, וכמובן הקפדה יתרה למי מעבירים מידע בעיקר בעידן טכנולוגי שכזה. יו"ר מועצת התלמידים הארצית מוסיפה ואומרת ש"אין מקום בבתי הספר בישראל למעשים והתנהגות משפילה ומזלזלת שכזו כלפי התלמידים".

# data[].attributes.body
המורים הנחמדים שאותנו מלמדים
בונים את היחסים איתנו
התלמידים
הפרעות, השעיות, נכשלים ועבודות
מחלקים לנו ללא סיבות
המורים מאשימים ואנחנו התלמידים מיד
משתגעים
ולשיחות משמעת אותנו לוקחים
במועצת התלמידים מבטיחים הבטחות
אך בסוף הכל נגמר
באשליות
מתלוננים למורים ורוצים להשפיע
בחיינו איזה אי צדק
משווע

# data[].attributes.headline
חלק ב שאלה 2

# data[].attributes.subject
חלק ב שאלה 2

# data[].attributes.body
תהל בן יעקב אנשי חינוך מרחבי הארץ הגדירו את חוות הדעת האישיות, חוסר המקצועיות ואי הרגישות של המורים בתיכון "רבין" בכפר סבא לתלמידים שלהם כטעות קשה.
"הפדיחה היא לא רק בעצם הרישום, אלא בשימוש בשפה בלתי מקצועית", אמרה מורה בתיכון באזור חיפה. המורה תיארה מצבים שבהם השיחה זורמת בחדר המורים, היא הוסיפה ואמרה ש"בוודאי מביעים דעה על תלמידים, לא תמיד בשפה מקצועית, אבל בוודאי שלא רושמים את זה בחוות דעתם על התלמידים ובוודאי שלא שולחים את זה לתלמידים עצמם".
לדבריה של המורה, המידע שמגיע למורים כולל חומרים מאוד קשים, ואסור שמידע זה ידלוף. מידע שמקבלים מיועצות אחרות הוא מסווג, על מצב המשפחות, הרקע בבית וכדומה. מורה אחרת, בחטיבת ביניים בחיפה, סיפרה כי מקרה הזכור לה ביותר הוא של תלמידה שהאזינה לשיחה בין שתי מורות עליה.
"היו שם ביטויים קשים כלפיה כמו עצלנית והילדה עזבה את בית הספר בבכי, אחר כך, הגיעה עם אמא שלה והמורה בסופו של דבר נאלצה להתנצל.
למרות שבסופו של דבר הצליחו שני הצדדים להפיק תועלת מהאירוע, "התחושה היא שצריכה להיות יותר מודעות בקרב מורים לאופי ההתבטאות על תלמידים, לקהל שמאזין לשיחות, וכמובן הקפדה יתרה למי מעבירים את המידע, בעיקר בעידן טכנולוגי, כאשר דברים עלולים להשתבש בצורה כזו".

# data[].attributes.headline
חלק ב שאלה 2

# data[].attributes.subject
חלק ב שאלה 2

# data[].attributes.body
מאי בירשן: הנושא של הכתבה שלי הוא: "כשאין אמון בין מורים לתלמידים", הכתבה מדברת על איך שמורים בוחרים להתבטא באופן מעליב כלפי התלמידים- השפה לא ראויה, הייחוס של תכונות אופי שליליות לילדים מרגיז, יש פגיעה בכבוד האדם, פגיעה בשמם הטוב של התלמידים ובפרטיותם. זה מאכזב לגלות שכמורה כהורה וכאדם אנשים שבוחרים להתבטא באופן כזה: מ"שקרנית" ועד "תינוק מגודל". זה עוד יותר מאכזב לגלות את זה אצל האנשים שאמונים על טיפוח הצדדים הטובים והיפים יותר של ילדינו. חשוב גם להסתכל על כל הפרשה הזו מכיוון אחר: ציבור המורים  רגיל שמאשימים אותו באלימות של נוער, בטמטום ובצרות של האופקים של הדור הצומח בארצנו. מורים ומורות רגילים שהם "הורסים לילד את העתיד". יש דבר אחד מאוד משמח: שהציבור הישראלי עדיין מאמין שלמורה בכיתה יש השפעה שיש לה את האפשרות לשנות ואף להריע את עתידו של ילד כזה או אחר. בפרשה לא קיים כבוד הדדי כפי שהיינו רוצים לראות בין המורים לתלמידים. אך בעיקר חסר אמון: בין מורים לתלמידים, בין הורים למורים ובין המורים לכלל המערכת. אפשר רק לקוות שצוות ביתי הספר יזכה מצד אחד לנזיפה, ומצד שני לחיזוק ולהנחיה איך לעבוד טוב יותר בהמשך- פיטורים הם אינם התשובה לקושי.

# data[].attributes.headline
חלק ב שאלה 2

# data[].attributes.subject
חלק ב שאלה 2

# data[].attributes.body
נטע ברנס: הכותרת של הכתבה שלי היא: "תלמידים לשעבר באשל הנשיא: מורה הטריד אותנו מינית" הכתבה מספרת על מורה בבית הספר שמטריד מינית תלמידים לשעבר ושאל אותם שאלות שקשורות לחיי המין שלהם. למשל תלמיד שנהג ללמוד אצל המורה וכבר סיים תיכון לפני כעשר שנים, שיתף ואמר שהמורה היה נוהג לשאול אותו ואת חבריו על היחסים המיניים שקיימו והגיב להם בהערות הכוללות תוכן מיני ובוטה, "כשהייתי בן 16 ישבנו אצל חבר בבית והמורה שלח לו הודעות ושאל אותו שאלות לגבי יחסיו עם בת הזוג שלו.

בהתחלה הוא שאל שאלות שנראו תחילה לגיטימיות כגון: כמה זמן הם כבר יוצאים, אך לאחר מכן המשיך ושאל שאלות ספציפיות על הרגלי יחסי המין של השניים, כולל העדפות מיניות ותדירות קיום יחסי המין". בנוסף תלמיד אחר אמר כי באותה התקופה הוא כבר לא ידע איך להתמודד נפשית עם אמירות אלו: " זה היה נורא מביך, קשה לי להסביר את זה כי עכשיו אחרי הפוסטים האלו יצאו בפייסבוק אנשים שאלו אותי מה פשר העניין ולמה אז לא הרמנו דגל וזה העניין שזה תמיד מתחיל בצורה חברית. הוא היה תופס אותך ושם עלייך את היה היד ואומר "בוא, בוא נדבר רגע". הנחת היד היא לגיטימית בעייני אבל זה בונה סיטואציה שאתה לא יכול ללכת, לא נעים להגיד לו לא כי זה מורה וזה מורה שהערכנו מאוד".

# data[].attributes.headline
חלק ב שאלה 1

# data[].attributes.subject
חלק ב שאלה 1

# data[].attributes.body
אי צדק בבית הספר, כאשר אנו מדייקים את הנושא הוא יהיה אי צדק בין מורים לתלמידים.

# data[].attributes.headline
ו. תמונה שבחרנו כדי להעביר את המסר

# data[].attributes.subject
ו. תמונה שבחרנו כדי להעביר את המסר

# data[].attributes.body
התמונה שבחרנו משקפת בצורה ברורה ומשמעותית את המחאה שבחרנו בכך שניתן לראות בתמונה זו את המורה עומדת על הכיסא אגרסיבית ומלאת אנרגיות שליליות ובצד שמאל רואים את התלמיד סותם את האוזניים ומתכווץ בהשפלה ולפי שפת הגוף שלו ניתן לראות את הבושה ואת ההסתגרות שחווה התלמיד באותו הרגע ובנוסף ניתן לראות את המורה מגזימה בתנועותיה וכך הרגע הספציפי הזה נותן לנו דוגמא למקרה של אי צדק שנגרם לתלמיד ולכן תמונה זו עוזרת לנו לראות בצורה מידענית אך ברורה את זוג המחאה שבחרנו

# data[].attributes.headline
חלק ב שאלה 2

# data[].attributes.subject
חלק ב שאלה 2

# data[].attributes.body
שירה ממן: כותרת הכתבה שלי היא: "יחס המורים לתלמידים-בלתי מספיק", בכתבה מדברים על כך שב-4 שנים האחרונות כמות התלונות של תלמידים נגד מורים עלה ב-20%, במשרד החינוך הם אומרים ש"לא מדובר בעליה בכמות המקרים, אלא במודעות גבוהה יותר". תוכן התלונות הוא לרוב על מורים המכנים את תלמידיהם בשמות גנאי, קובעים להם עונשים לא ראויים ומביישים אותם בפני הכיתה.
מספר הדוגמאות שנותנים בכתבה הוא עצום, ביניהם נמצאים הדוגמאות האלו: מורים המכנים את התלמידים בכינויי גנאי בכיתה, בנוסף, יש מורים שמענישים תלמידים ושולחים אותם לנקות את השירותים בבית הספר ויש גם מורים שמחטטים בתיקים של  התלמידים ויש לציין שכל המעשים האלו נעשים בניגוד לחוקי משרד החינוך.
בכתבה מציינים פגישה אשר התקיימה בכנסת, בפגישה יו"ר מועצת התלמידים הארצית אמרה "יחס המורים לתלמידים הוא עוד סימן שמייצג את הידרדרותה של מערכת החינוך, והחברה בכלל, לא הגיוני שמורים ידרשו כבוד ללא שימוש דוגמה לתלמידיהם, וישתמשו במילות גנאי ובזלזול כלפי התלמידים", יו"ר מועצת התלמידים גם אומרת ומוסיפה ש"אין מקום בבית הספר למעשים והתנהגות שכזו".

# data[].attributes.headline
ה. טקסט טיעון

# data[].attributes.subject
ה. טקסט טיעון

# data[].attributes.body
התבקשנו לבחור נושא משותף ולהביע אותו דרך ״מים״, מים זה משקף בצורה מיטבית את נושא המחאה שבחרנו (אי צדק ושיוויון בבתי הספר) מכמה סיבות:

המים שיצרנו משקף מצב שילד שיושב לידך מפריע או מדבר בזמן השיעור ואתה נאשם במשהו שלא עשית כמו כן, מקרה זה קורה הרבה גם לנו ספציפית וגם לתלמידים אחרים בכיתות השונות ולכן אנו בחרנו ב״מים״ זה שמראה שאנו רוצים למחות ולצאת כנגד מקרים אלו ואחרים הקורים בחיי היום יום.

בנוסף, מצב זה מעמיד את הילד הנאשם במצב מביך ולא נעים מכיוון שלא עשה דבר וכך זה יכול להשפיע על הריכוז שלו באותו השיעור וביום בכללי, ״מים״ זה מראה בנוסף את האי שיוויון שאנו רוצים למחות עליו בכך שהילד שדיבר יוצא בלי עונש או לא נאשם ולכן מצב זה מראה על כמה אי השיוויון ואי הצדק קורים בקלות ובמספר פעמיים רב יותר ממה שאנחנו חושבים.

כמו כן, סיטואציה כזאת יכולה לחזור על עצמה מספר פעמים על אותו הילד ולכן דבר זה יכול לגרום להידרדרות משמעותית בציונים ( 3 הפרעות מורידות 5 נקודות מהציון) ובגלל זה מקרים כאלו יכולים לגרום לשינוי תפיסתו של התלמיד על אותו המורה/ הצוות החינוכי לרעה, דבר זה יכול לגרום להפחתת הרצון והיכולת של התלמיד להצליח במקצועות אלו ואחרים.

לסיום, אנו בחרנו להעביר את מסר המחאה דרך ״מים״ זה מפני שנוסח המים משקף בצורה מיטבית את המסר שאותו רצינו להעביר ושעליו אנו מוחות ורוצות ליצור שינוי.

# data[].attributes.headline
ב. מאי בירשן 

# data[].attributes.subject
ב. מאי בירשן 

# data[].attributes.body
שירי מחאה הם שירים שנכתבים על כל מיני נושאים ובעיות חברתיות או פוליטיות של אנשים בנוסף, בזמן שכותבים על שירי מחאה חושבים על המצב כיום ומנסים להעביר מסר לכל העולם על מה שאנשים מרגישים כדי ליצור שינוי משמעותי. הדבר שהכי מעצבן אותי מרשימת ״דברים שמעצבנים אותי״ הוא שכל הכיסאות בבית הספר תמיד שבורים

# data[].attributes.headline
ד.  הנושא המשותף שלנו וה״מים״ שיצרנו

# data[].attributes.subject
ד.  הנושא המשותף שלנו וה״מים״ שיצרנו

# data[].attributes.body
הנושא המשותף שבחרנו הוא אי צדק ושיוויון בבתי הספר.

# data[].attributes.headline
ב. תהל בן יעקב 

# data[].attributes.subject
ב. תהל בן יעקב 

# data[].attributes.body
שירי מחאה מציגים דעה עצמית של מישהו על אי שיוויון בחברה. מי שכותב שירי מחאה מרגיש צורך לבטא את תחושותיו בנושא מסויים. הדבר שהכי מעצבן אותי מרשימת ״דברים שמעצבנים אותי״ הוא שהמורים מכתיבים את החומר של השיעור במקום לכתוב על הלוח.

# data[].attributes.headline
א. אסוציאציות משירי מחאה

# data[].attributes.subject
א. אסוציאציות משירי מחאה

# data[].attributes.body
הפגנה, דעה עצמית, נגד הזרם, אי שיוויון, התנגדות, רוצים ליצור שינוי, יוקר המחייה,גזענות, שביתה, מחאה פוליטית, פוסטים באינטרנט, סטיקרים, מחאת האוהלים, מחאה חברתית וצדק חברתי.

# data[].attributes.body
שירי מחאה באים לבטא תחושות של מישהו שרוצה ליצור שינוי בנשא מסויים, שירי מחאה באים לבטא עמדה ודעות של בן אדם בנושא כלשהו ואת רצונו לשנות משהו. הדבר שהכי מעצבן אותי מרשימת ״הדברים שמעצבנים אותי״ הוא שאנחנו צריכים ללמוד למבחנים בשבת.

# data[].attributes.headline
ג. המחאות בשירים: ״כרטיס ביקור״

# data[].attributes.subject
ג. המחאות בשירים: ״כרטיס ביקור״

# data[].attributes.body
השיר ״כרטיס ביקור״ הוא שיר מחאה. המחאה שהמשורר מביע בשיר היא על אי קבלת התרבות המזרחית, (..״אני מן המזרח כל השמש נקותה בעיני ורגלי הולכות ומעריבות״..) על כך שהוא זר ושונה ועל מנת להישאר מחובר לתרבות המזרחית, הוא צריך לעשות את הדברים בסתר.

# data[].attributes.headline
ג. המחאות בשירים: ״חיטה״

# data[].attributes.subject
ג. המחאות בשירים: ״חיטה״

# data[].attributes.body
רוני סומק בוחר להשתמש במילה ״בלונד״ (..״כמה בנאלי לתאר כך את הבלונד״..) למרות הסטיגמות הרווחות בחברה סביב הביטוי הזה. ייתכן כי רוני סומק יוצא במחאה כנגד התפיסה הרווחת שהיא כמובן מוטעת שאצל אישה בלונדינית מודגש רק היופי החיצוני ולא הפנימי, ואילו צבע החיטה מדגיש את החשיבות הרבה שבוא מקנה למשפחתיות ולאהבה. ייתכן שהוא טוען שדווקא לדבר הבנאלי ביותר, הרגיל ביותר בחייו של האדם, לאישתו ולילדיו יש את החשיבות הגבוהה ביותר

# data[].attributes.headline
ג. המחאות בשירים: ״קו העוני״

# data[].attributes.subject
ג. המחאות בשירים: ״קו העוני״

# data[].attributes.body
״קו העוני״- דרך ביטוי הלחם הצבוע ב״צבעי איפור זולים״ (..”הינה הלחם שבצבעי איפור זולים נהיה שחור״..) מבטא רוני סומק מחאה כלפי מצב העניים באותם שנים בארץ ישראל. העניים חשבו שהם אוכלים לחם שחור (שנחשב בריא יותר) אך בפועל זה היה לחם לבן שנצבע בשחור. החברה יוצרת תמונת מצב אחת ואילו המציאות הייתה אחרת, בנוסף על המחאה בעוני בשיר מוחה גם רוני סומק על הניסיון להצמיד את אנשי קו העוני לתחושת הקיפוח, רוני אומר בשיר שאדם יכול להיות עני אך עדיין להיות מאושר מכיוון שמעבר לקו העוני יש את קו האופק ויש זכרונות ילדות הדומים לזכרונות ילדות של כל ילד אחר למרות שאתה גדל במעברה, קיימת בך התקווה כי יש את קו האופק וכל האפשרויות פתוחות בפנייך.

# data[].attributes.body
שירי מחאה הם שירים שנועדו כדי לשקף את המצב הבעייתי או לצאת נגד דבר בעייתי כלשהו שהרוב מתנגדים עליו. הדבר שהכי מעצבן אותי מרשימת ״דברים שמעצבנים אותי״ הוא אי צדק.