# data[].attributes.body
interessefaktor: Regeringsgrundlaget var ikke opfylden til de ideologier og interesser de gerne ville nå i mål med.
opinionsfaktor: De ville blive upopulære på grund af de stikker imod deres synspunkt og virker derfor utroværdig
parlimentariskefaktor:
De passer ikke ind i regering i forhold til de andre partier og ville derfor ikke have let ved at samarbejde, fordi de ikke har de samme ideologier.
personfaktor: DF fremstår troværdige, fordi de ikke bare går ind i regering, for at få magt (office-seeking), men istedet er policy-seeking

# data[].attributes.body
Interessefaktor/ideologi:
DF ville gerne bevare deres mærkesager, for at bevare deres stamvælgere, Hvis de gik i regeringen måtte de gå på kompromis med venstres ideologi og ville derfor ikke kunne gennemføre flere af mærkesagerne.

Opinionsfaktoren:
Man skulle umiddelbart tro at DF’s valg om ikke at gå i regeringen, gik imod populariteten hos vælgerne, men da DF altid har stået fast ved at de ville stå der hvor de fik mest indflydelse og indført, gav deres valg bedre mening og de bevarede deres troværdighed, da de ville få mest indflydelse uden for regeringen.

Personfaktor:
DF havde lovet deres vælgere en masse, og hvis de skulle gå på kompromis med deres synspunkter, ville de miste deres troværdighed. Især fordi DF ingen ideologi har, men kun mærkesager, så dem bliver de nødt til at holde fast i.

# data[].attributes.body
Interessefaktor/ideologi:

DF har ingen ideologi, men de har mærkesager. Så det er dermed vigtigt at de får gennemført deres mærkesager. De vil ikke ind i regeringen, hvis de ikke kan blive opfyldt.

Opinions-faktor:

De ville blive upopulære og miste stemmer ved at gå på kompromis med deres synspunkter, og eller ændre dem.

Parlamentarisk faktor:
DF følte ikke at de ville samarbejde med så mange andre partier (de skulle opnå et antal mandater), da de igen ikke ville gå på kompromis og blive enige med så mange.

Personfaktor:

DF’s partileder, Christian Thulesen Dahl er blevet kåret som den mest troværdige ifølge DR.

Kaare  Strøms teori:
DF har det man kalder policy-seeking, da de går mest op i at opfylde deres politiske mærkesager.

# data[].attributes.headline
De har ingen ideologi, men mærkesager: en stram EU-linje, genindførelse af grænsekontrollen, en strammere udlændingepolitik - og så velfærdskravet om en offentlig vækst på 0,8 procent. Det er vigtigt for dem at deres mærkesager bliver opfyldt, da det ikke skete valgte de ikke at gå i regeringen. De vil ikke gå ind pga. at de mener at deres krav ikke vil kunne blive opfyldt 100%, så de vil blive upopulær blandt vælgerne. Ved ikke at gå i regering, har de ikke et præs. De går ikke i regering, da de mener at de vil kunne samarbejde med partier ude og inde i regeringen bedre, og dermed få mere igennem. Kristian er meget troværdig ifølge meningsmålinger.

# data[].attributes.subject
De har ingen ideologi, men mærkesager: en stram EU-linje, genindførelse af grænsekontrollen, en strammere udlændingepolitik - og så velfærdskravet om en offentlig vækst på 0,8 procent. Det er vigtigt for dem at deres mærkesager bliver opfyldt, da det ikke skete valgte de ikke at gå i regeringen. De vil ikke gå ind pga. at de mener at deres krav ikke vil kunne blive opfyldt 100%, så de vil blive upopulær blandt vælgerne. Ved ikke at gå i regering, har de ikke et præs. De går ikke i regering, da de mener at de vil kunne samarbejde med partier ude og inde i regeringen bedre, og dermed få mere igennem. Kristian er meget troværdig ifølge meningsmålinger.

# data[].attributes.body
De vil ikke gå ind i regeringen, da de har en stærk position lige nu, med flest mandater. De ved at hvis de går i en regering med fx venstre og konservative, skal de gå på kompromis og taber vælgere og de ved at de ikke kan føre alle de ting de har lovet ud. De vil derfor hældere holde deres position istedet for at skabe en regering og så til næste valg tabe mange flere mandater. Det har noget at gøre med den parlamentariske faktor at gøre, da de gerne vil skabe sympati og troværdighed hos vælgerne. Hvis de så ikke kan gennemføre det de så fint lover, mister de en masse vælgere.

# data[].attributes.body
Interessefaktor:

Det stikker imod deres ideologi, og hvad deres interesse for vælgerne er. Det er altid at gå mod ens ideologi/mærkesager, når man går i regering, fordi man oftest bliver nødt til at gå på kompromis, og derfor kan man måske ikke få ført sine synspunkter igennem.

Opinionsfaktor:

Det ville blive upopulære, fordi de ville skulle gå på kompromis med deres synspunkter og måske endda skifte standpunkt. Det ville være utroværdigt for resten af samfundet.

Parlamentarisk faktor:

Det ville være svært at forene DFs synspunkter med resten af blå blok, og det kan man tydeligt også se hvis man fx skulle have liberal alliance og Dansk folkeparti til at samarbejde, fordi de netop har et forskelligt syn på fx velfærd. Der er det nemmere at forene blå blok om venstre, fordi de er et midterparti. Der kan man sige at man gerne vil være policy seeking, fordi det er vigtigt at få sin politik igennem. Til gengæld som sagt er det svært når man skal gå på kompromis.

Personfaktor:

Det er vigtigt at have et ansigt udadtil, som er troværdig og sympatisk, og som kan slippe afsted med at lave besparelser.

# data[].attributes.body
Man kan sige at Dansk Folkepartis valg ved ikke at gå i regering er Policy-seeking, da de varetaget partiets interesser, fremfor den "office-seeking" der kan være ved at komme i regering, da det kan være på bekostning af partiets mærkesager!

# data[].attributes.body
DF har nogle interesser, som regeringen ikke kan støtte op. Disse interesser, er

# data[].attributes.body
DF har nogle interesser, som regeringen ikke kan støtte op. Disse mærkesager, er vigtige for at opretholde interessefaktoren. Hvis DF valgte at gå i regeringen, ville udfaldet måske være, at de skulle gå på kompromis med deres mærkesager, og derfor ville blive anset som utroværdige, da de så ikke ville understøtte vælgernes interesser. Dermed ville oponionsfaktoren altså også blive undertrykket.

Det er netop den parlamentariske faktor der er et problem for regeringssamarbejdet med DF. Regeringen vil ikke love partiet, at deres mærkesager ville blive gennemført. Derfor ville samarbejdet ikke i tilstrækkelig grad varetage DF's interesser, og derfor står partiet stærkere uden for regeringen. Derved kan partiet bedre samarbejde med rød blok, og ikke kun læne sig op af blå blok.

Her ser vi, at DF følger en policy-seeking-strategi, hvor de ser på det politiske arbejde som de ville få gennemført.

# data[].attributes.body
Interesse/ideologi:
De har ingen ideologi (de er et mærkesagsparti). Ved at gå i regering, ville de gå på kompromis med deres mærkesager (god ældrepleje, politi, grænsekontrol) , som er det bærende for partiet.

Opinionsfaktor:
Det ville virke utroværdigt, hvis de skulle gå på kompromis med deres mærkesager. Det som regeringen ville gå ind for, ville være for langt væk fra det de tidligere havde haft som mærkesager.

Parlamentarisk faktor:
Partiet skiller sig for meget ud ift. de andre partier i regeringen. Derfor ville det blive svært at samarbejde.

Personfaktor:
DF vinder meget troværdighed, når de ikke går med i regeringen, da de viser, at de går op i policy-seeking og ikke office-seeking.

# data[].attributes.body
De gider ikke gå ind i regering på det grundlag der er,da de ikke mener de kan komme i mål, med de grundlag de har og de gider ikke stå til ansvar for det og de kan ikke forvente yderligere forbedringer.

de vil gerne have at ældreplejen bliver styrket.

# data[].attributes.body
Fordi at Dansk Folkepartiets krav ikke blev opfyldt i regeringsgrundlaget. En grund kunne være at de ikke kunne være enige på den parlamentariske faktor fordi at de ikke kunne blive enige om regeringsgrundlaget.

Personfaktor: Partiets leder er fortaler for  partiets standpunkter.

Interessefaktor: Træffer på baggrund af hvad vælgerne ønsker.

Opinions faktor: Laver valg på baggrund af hvad befolkningen ønsker.

Parlarmentariske faktor: Skal tage hensyn til de andre partier i regeringen.