# data[].attributes.headline
110: אפרת פניגזון - על כלכלה חדשה, חופש, אמון ושינויים לא מדוברים - תחוּשת בּטן | Podcast on Spotify

# data[].attributes.subject
110: אפרת פניגזון - על כלכלה חדשה, חופש, אמון ושינויים לא מדוברים - תחוּשת בּטן | Podcast on Spotify

# data[].attributes.attachment_link.title
110: אפרת פניגזון - על כלכלה חדשה, חופש, אמון ושינויים לא מדוברים

# data[].attributes.attachment_link.description
Listen to this episode from תחוּשת בּטן on Spotify. השבוע אני מארח את אפרת פניגזון, אפרת היא עיתונאית עצמאית, מארחת טוויטר ספייסס, נבחרה למאה האנשים המשפיעים בישראל על ההייטק על פי ה וול סטריט ג׳ורנל, סמנכ״לית שיווק בחברות גלובליות, ובעלת טור בעיתון בראשית.. ידע זה כוח, קשה להתנהל ולהצליח בעולם בלי להבין אותו ועל מה הוא בנוי.

# data[].attributes.headline
דווקא יותר שעות פנאי הן שיגדילו לנו תפוקה ? - חלק ב' - YouTube

# data[].attributes.subject
דווקא יותר שעות פנאי הן שיגדילו לנו תפוקה ? - חלק ב' - YouTube

# data[].attributes.attachment_link.title
דווקא יותר שעות פנאי הן שיגדילו לנו תפוקה ? - חלק ב'

# data[].attributes.headline
דווקא יותר שעות פנאי הן שיגדילו לנו תפוקה ? - חלק א' - YouTube

# data[].attributes.subject
דווקא יותר שעות פנאי הן שיגדילו לנו תפוקה ? - חלק א' - YouTube

# data[].attributes.attachment_link.title
דווקא יותר שעות פנאי הן שיגדילו לנו תפוקה ? - חלק א'

# data[].attributes.headline
Four-day week: how working less boosts wellbeing and productivity - Positive News

# data[].attributes.subject
Four-day week: how working less boosts wellbeing and productivity - Positive News

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
One of the largest four-day week trials to date has revealed positive outcomes for employers and employees. It's time more companies made the switch, writes Jan-Emmanuel De Neve, director of the University of Oxford's Wellbeing Research Centre

A group of companies that have been trialling a four-day working week have reported increased revenue, with fewer employees taking time off or resigning. While it's easy to understand the effects of a shorter week on worker wellbeing, the positive effects on company earnings and productivity may be more of a surprise - but new research backs this up.

The firms were participating in a trial organised by non-profit 4 Day Week Global. The trial, which involved 33 companies and nearly 1,000 employees in countries including the US, Ireland and Australia, saw no loss of pay for employees - organisations paid 100 per cent of their salaries for 80 per cent of their time. But employees also pledged to put in 100 per cent of their usual effort over the shorter working week.

Participating firms reported increased revenue, plus reduced absenteeism and resignations. Workers said they felt less stressed and burnt out, and reported higher rates of life satisfaction. No firms said they would go back to the five-day week.

This kind of strategy doesn't just work for nine-to-five office jobs. Iceland trialled reduced working hours between 2015 and 2019 in a scheme that included hospitals, schools and social service workers. The country considered it an " overwhelming success " and reduced hours - without a reduction in pay - has since been rolled out to 86 per cent of Iceland's workforce.

Throughout history, our working patterns have adapted to the challenges of the day: whether that be more time toiling at an industrial loom, or a farmer shifting their hours to eke out productivity during fading daylight hours. But now, almost a century on from Henry Ford introducing the two-day weekend to his factories, many nations are still stuck with a 40-hour week split across five days of work, regardless of the industry. This way of working is increasingly at odds with our 21st-century lifestyles.

The latest findings from the 4-Day Week Global pilot are in line with ongoing research into working patterns that show reduced hours boost employees' mental health and their productivity. It also brings other benefits such as reducing emissions by cutting commutes, and providing the basis for evaluating our lives in more than just monetary terms.
Better mental health
Despite much economic growth since the 1970s, very little progress has been made on freeing up time for workers. Worse, in some cases, the trend has started going in reverse: Americans now work more hours than they did in 2000, for example.

That is starting to take its toll on employee wellbeing and mental health. It doesn't take much to realise that becoming many times more productive over the past century (thanks in no small part to technology) means our human brains are being asked to process a lot more during a five-day work week than in the past. This has led to huge increases in stress, anxiety and burnout.

This is hitting national health services and families particularly hard. But employers are also bearing the cost: accountancy firm Deloitte estimated the annual cost to employers of mental health issues is £45bn in the UK alone. This is mostly due to absenteeism, or worse 'presenteeism' - where a person is physically present at work but not engaged because they feel ill.

The UK's Office for National Statistics estimates that there were 17m worker days lost to stress, depression or anxiety in the UK in 2021-22. And the same trends show up for most other wealthy countries.
Increased productivity
Of course, company bosses might think: "If my employees are working 20 per cent less time, surely output will drop, too?"

But several studies have shown that is not the case. In fact, countries doing the least hours of work are often the most productive on an hourly basis. Some of these countries, such as Denmark, Norway and the Netherlands, are also considered the happiest. All work less than 1,400 hours a year on average, compared with the US and UK average of about 1,800 hours.

My own research, in collaboration with British Telecom, helps explain why working less hours doesn't necessarily mean an equivalent loss in output. We were able to show the positive effect of feeling better during the week on weekly productivity. We found evidence of more sales and more calls per hour when workers were happy.

Based on our research, we believe the work-life balance changes and improvements in wellbeing coming out of the four-day week pilots could lead to an increase in productivity of about 10 per cent. Of course, a 10 per cent increase in individual productivity will not immediately make up for employees working a day less. But these productivity gains would reduce the cost of a transition to a shorter work week. So there might still be a need for investment and subsidies from government and business alike to support this change, but people and the planet have much to gain from doing so.
Cutting emissions
It's also important to think more holistically about the benefits of the four-day week beyond productivity and wellbeing. A shorter week might even reduce the UK's carbon footprint by cutting commuting - assuming that most people won't travel or will travel significantly less on their day off. A four-day week could have a positive effect on gender equality as well, since the pilots suggest that women report the largest increases in wellbeing.

The four-day week debate also scratches the surface of an ongoing discussion among economists. GDP has long been used as the ultimate measure of a nation's progress, often with the effect of seeing policymakers chase growth at any cost. But a country is much more than its gross domestic product.

Seeing the successful results of attempts to implement a four-day working week might convince business and policy leaders to redistribute some of the gains in GDP in terms of our most precious commodity: our time. Now that could be considered real progress.
Jan-Emmanuel De Neve is the director of the Wellbeing Research Centre at the University of Oxford. He is also director of the World Wellbeing Movement, which counts the 4 Day Week Global organisation among its founding members. This article is republished from The Conversation under a Creative Commons license. Read the original article. Main image: Brooke Cagle

# data[].attributes.attachment_link.title
Four-day week: how working less boosts wellbeing and productivity

# data[].attributes.attachment_link.description
One of the largest four-day week trials to date has revealed positive outcomes for employers and employees. It's time more companies made the switch, writes Jan-Emmanuel De Neve, director of the University of Oxford's Wellbeing Research Centre A group of companies that have been trialling a four-day working week have reported increased revenue, with fewer employees taking time off or resigning.

# data[].attributes.headline
The Case for a 4-Day Work Week | Juliet Schor | TED - YouTube

# data[].attributes.subject
The Case for a 4-Day Work Week | Juliet Schor | TED - YouTube

# data[].attributes.attachment_link.title
The Case for a 4-Day Work Week | Juliet Schor | TED

# data[].attributes.headline
What really happened in Iceland’s four-day week trial | WIRED UK

# data[].attributes.subject
What really happened in Iceland’s four-day week trial | WIRED UK

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Working fewer hours for the same pay? It's no surprise that proved popular among employees in an Iceland-wide study, but the research also revealed there's no tradeoff for companies, either: shorter working weeks are just as productive as long days.

A pair of trials covering 1.3 per cent of the Icelandic workforce revealed that slashing weekly hours led to better employee wellbeing, with less stress and burnout, while productivity stayed the same or improved. The positive results sparked union pressure in Iceland, and now 86% of Icelandic workers either work shorter weeks or have the right to ask to do so.

Naturally, this sparked headlines declaring the trial an "overwhelming success". But as much as a four-day work week appeals - and it does have merit, reducing stress, sick days, and carbon emissions while saving jobs - there are a few caveats to note about this research before everyone stops coming into work on Fridays.

First, despite the headlines - including the one on this newsletter - Iceland didn't trial a four-day work week. Instead, the two trials reduced hours from 40 each week to 35 or 36. Some could choose to manage their remaining hours over four days, but this project was about understanding the impact of fewer hours, not specifically the idea of a four-day week. After the trial, unions did successfully reduce working hours, but for some public sector staff by just 13 minutes a day and for shop workers only 35 minutes per week.

The idea of a four-day work week isn't as fashionable in Iceland as it is in the UK, says Guðmundur Haraldsson, coauthor of the report and Alda researcher. "It's discussed somewhat, but it's not the most prominent idea being discussed," he says. "The phrase four-day week is more understood in the UK."

A second caveat: while productivity gains made up for fewer working hours, not all jobs can be done in shorter shifts, and the Icelandic government had to hire more healthcare workers at a cost of £24.2 million annually, though that's not a significant increase on the government's £5.1 billion annual budget.

One last caveat about this study: the headlines are based on a report by Icelandic research organisation the Association for Sustainability and Democracy (Alda) and UK thinktank Autonomy, but neither were directly involved with the trials. Instead, those two thinktanks - both of which actively lobby the government about shorter working weeks - summarised in English the results of a pair of Icelandic trials, both run by the local government working with unions. "When the trials were finished, we collaborated with Autonomy to make the results known to the broader world because there was almost nothing in English about these trials," says Haraldsson.

# data[].attributes.attachment_link.title
What really happened in Iceland's four-day week trial

# data[].attributes.attachment_link.description
The success of Iceland's four-day work week trial made global headlines. But the actual results tell a more complex story

# data[].attributes.headline
בת-חן גרינברג: איך יותר פנאי מגדיל תפוקה? קבלו את המדע של הבהייה | זמן ישראל

# data[].attributes.subject
בת-חן גרינברג: איך יותר פנאי מגדיל תפוקה? קבלו את המדע של הבהייה | זמן ישראל

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
עושה רושם שהשיח העולמי סביב קיצור שעות וימי עבודה לא תופס בישראל.  מדוע אין פה התלהבות מוחלטת מהמהלך?

אולי כי יזמי סטרטאפ חוששים לעבוד פחות פן התחרות תגבר עליהם, השוק יברח והם לא יצליחו לשרוד בו.

יזמי סטרטאפ חוששים לעבוד פחות פן השוק יברח והם לא יצליחו לשרוד בו. מנכ"לים של חברות גדולות חוששים ממצב שבו העובדים, לתפיסתם, נהנים מדי מהחיים על חשבונם ולא מצדיקים את משכורתם.

מנכ"לים של חברות גדולות יותר חוששים ממצב שבו העובדים, לתפיסתם, נהנים מדי מהחיים על חשבונם ולא מצדיקים את משכורתם.

עם זאת, כולם רואים את המספרים.

ישראלים עובדים יותר שעות אבל מדשדשים במדדי הפריון הבינ"ל.

אני רוצה להציע תפיסה חדשה ומבוססת מדעית לאותם מנהלים, שתאפשר להם לראות איך דווקא קיצור שעות העבודה יעלה משמעותית את תפוקת העובדים.

אתחיל עם מה לא נכון שיקרה:

מעבר ל-4 ימי עבודה, או כל קיצור אחר של שעות וימים, לא יכול להיות כזה שמעלה את רמת הלחץ והמתח בימים שבהם כן עובדים. הוא לא יכול להיות כזה שגורם לימים האלה להיות ארוכים מהרגיל, עד 10-12 שעות עבודה, והוא לא יכול להיות כזה שבמהלכו העובדים נתונים תחת החשש והמתח לגבי השאלה אם מנהלם מרוצה מהם, אחרת הוא עלול להחזיר את החברה ל-5 ימי עבודה מלאים.

אז איך עושים את זה נכון?

ראשית, מבינים שיש צורך בשינוי טכניקות עבודה ותרבות ארגונית. המעבר לא יכול להתבצע ללא שינויים בשיטות העבודה של העובדים.

שיטות עבודה כוללות הטמעה של אוטומציות וחיווטים לכלי ווב קיימים בשימוש בחברה, מה שדורש מהעובדים לשכלל את יכולתם לבנות באופן אופטימלי שולחן עבודה דיגיטלי.

מעבר ל-4 ימי עבודה, או כל קיצור אחר של שעות וימים, לא יכול להיות כזה שמעלה את רמת הלחץ והמתח בימים שבהם כן עובדים, והוא לא יכול להיות כזה שגורם לימים האלה להיות ארוכים מהרגיל

שנית, יש צורך בשינויים תרבותיים. דוגמה אחת מני רבות היא מדידת תפוקות עובדים. לא כל תפקיד נמדד בקלות, כך שנדרשת יצירתיות. יש אינספור מדדים איכותניים שניתן להסתמך עליהם, אם הם מיושמים ביסודיות.

אבל יש נקודה חשובה, שמאפשרת ליזמים ולמנכ"לים להבין אחרת לחלוטין את כל תהליך צמצום שעות העבודה והיא יצירת היזון חוזר בין העולם האנלוגי לדיגיטלי באמצעות בהייה פעילה.

בהייה היא פעולה שעד 2009 ביצעה האנושות באופן טבעי עשרות פעמים ביום.  כשעמדנו בתור, כשחיכינו לרמזור, כשחיכינו במסעדה לחבר לא היה אז מכשיר לטמון בו את הראש. היה שעמום וכתוצאה ממנו נוצרה בהייה כברירת מחדל , עשרות פעמים ביום.

אבל מאז 2009, כשהסמארטפון הפך לנחלתם של מרבית עובדי הידע בעולם, הבהייה כבר הפכה לעניין נדיר ונשכחה. הגיע הזמן להחזיר אותה באופן מכוון לסט הכלים של עובד ידע בכל חברה, כמשימה מקדמת עבודה לכל דבר.

למה בהייה כל כך חשובה?

הרעיונות הכי יצירתיים, הכי מקדמים, הדימיון, התובנות, הפיצוחים, רגעי האהה, "האסימונים שנופלים", חיבורים בין מידעים שמקדמים את הפיתוח האישי והעיסקי שלנו, כל אלה מגיעים אלינו רק כאשר אנחנו לא מחוברים למסכים.

בהייה היא פעולה שעד 2009 ביצעה האנושות באופן טבעי עשרות פעמים ביום. למשל, כשעמדנו בתור, כשחיכינו לרמזור, כשחיכינו במסעדה לחבר, לא היה לנו אז מכשיר לטמון בו את הראש

הסיבה המדעית לכך טמונה באונה הקדמית מעל המצח, שבה מתבצע התהליך האופטימלי של עיבוד מידע, שנקרא Default Mode. התהליך הזה של עיבוד מידע אינטנסיבי, שמוביל לתובנות, רעיונות ופיצוחים, נכנס ל-100% פעילות אך ורק במצב של בהייה.

כולנו מכירים את זה מחווית המקלחת, יוצאים ממנה עם אינספור רעיונות ותובנות ועכשיו רק צריך ללכוד אותם מהר לפני שיעלמו.

הגיע הזמן להביא את האיכות המחשבתית של המקלחת אל תוך חיי היום יום של המשרד.

להמחשה, כשעובד ידע נתקל בבעיה שאותה הוא לא יודע לפתור מייד, הדבר שיקדם אותו אל עבר פיצוח הבעיה יהיה דווקא לצאת מסביבת העבודה: להתנתק מהמסך, להסיר ידיים מהמקלדת, ללכת החוצה אם הוא עובד בבית, או לפינה במשרד, במטרה לאפשר למוחו הקודח לנוח ולבהות. אפשר לבהות בקיר, לבהות  מחלון המשרד, לבהות בעוברים ושבים במשרד, רק לא לבהות לתוך מסך.

בהייה, אילוסטרציה (צילום: XiXinXing / iStock)

אז איך בהייה מקדמת פריון וקיצור שבוע עבודה?

אם משכילים לייצר מנגנון של היזון חוזר.

הזנה חוזרת היא תהליך שמתרחש בין העולם הפיזי לדיגיטלי.

בעולם הפיזי דברים מתבהרים לנו מחוץ לשעות העבודה ומשמשים אותנו כשאנחנו חוזרים לעבודה, שמתבצעת ברובה המוחלט במרחב  הדיגיטלי.

אם נשכיל להתייחס לעולם האון ליין כזמן ביצוע (execution) בלבד ונתייחס לעולם האוף-ליין כזמן חשיבה אסטרטגי שמזין חזרה את עולם האון ליין, אזי כל בעיה במוצר, בפיתוח העסקי, במכירות, בגדילה – כדאי לנסות להניח לה לרגע, לאפשר ליום-יומיים של חשיבה לא מהונדסת לא מתוכננת וללא מסכים, להביא אלינו רעיונות ותובנות מקצרי זמן על השאלה כיצד לפתור אותה.

ואז מה יקרה?

פתאום נגלה, שכשהלכנו להצגה או לסרט, נאמר על ידי אחד השחקנים משפט שהדהד לנו בעיה כלשהי מהעבודה ובעצם קיבלנו פה רעיון יצירתי ואופציונלי כיצד לפתור אותה. זה ימשיך לקרות בכל מקום, בהליכה, בים, עם חברים, עם המשפחה וכמובן גם כשנהיה לגמרי לבד. כל עוד לא נהיה מול המסכים יבואו אלינו הדברים.

סטיב ג'ובס בעצמו הודה, שכל הנדסת המשתמש של מוצרי אפל הגיעו אליו. צריך רק לאפשר לדברים להגיע והם מגיעים. הוא היה משתמש במדיטציה כדי לקבל רעיונות. אמנם במדיטציה יש ניסיון להשקיט את המחשבות, ובבהייה להיפך – לאפשר למחשבות להתרוצץ באופן חופשי, אבל התפיסה היא אותה תפיסה.

יש ידע שזמין לנו אם רק נאפשר להומניות שבנו להכניס אותו פנימה.

הזנה חוזרת היא תהליך שמתרחש בין העולם הפיזי לדיגיטלי. בעולם הפיזי דברים מתבהרים לנו מחוץ לשעות העבודה ומשמשים אותנו כשאנחנו חוזרים לעבודה, שמתבצעת במרחב  הדיגיטלי

איך מייצרים מנגנון היזון?

מבינים שמול המסכים אנחנו צורכים כמויות חולניות של מידע, שאבולוציונית אנחנו רחוקים מאד מכל מסוגלות להכיל את כמויות המידע.  לכן בוחרים 2-3 הזדמנויות ביום שבהן לא נבחר מיד למלא את הראש בעוד קלט (לא נשקע לתוך פיד כלשהוא בנייד) אלא נבחר לאפשר למוח לעשות עיבוד במטרה לייצר לנו פתרונות מקצרי דרך.

כדי להשתמש בטכניקת הבהייה לטובת עליה בפריון העובדים ופתרון בעיות בחברה, צריך לייצר מנגנון היזון. לכן:

1. להחזיק לידנו בכל זמן כלי לכידה שילכוד את כל הרעיונות והתובנות שעולים בזמן הבהייה.  אם ננסה לשמור אותם בזיכרון, נפגע בפעילות של האונה הקידמית  בזמן שהיא מעבדת מידע כך שהיא תעבוד על פחות מ100% ולכן קריטי שלא נפעיל את חיווטי הזיכרון.

2.  לבחור כלי לכידה שלא דורש יותר מ-2 הקלקות (פתיחה, לכידה, שליחה), בדר"כ בצורה של וידג'ט או כפתור מרחף. יש אינספור אפשרויות דיגיטליות זמינות בכלי מיקרוסופט, גוגל ואחרים.

3. להשתמש בטיימר בנייד כדי שנוכל לבהות בלי לחשוש שנאחר לשום מקום.

דוגמה לכלי לכידה: וידג'ט שהופך פתק לאימייל, לחיצה אחת ממסך הבית:

quickly-email-note

לסיכום

יש היום שפע של כלי ווב, אוטומציות ותהליכים טכניים שניתן ליישם לכל תפקיד בכל חברה כדי להקל על עובדי הידע את יום העבודה. אבל זה לבדו לא מספיק. צריך לאפשר לעובדים זמן יצירה.

יש היום שפע כלי ווב ותהליכים טכניים שניתן ליישם לכל תפקיד בכל חברה, כדי להקל על עובדי הידע את יום העבודה. אבל זה לבדו לא מספיק. צריך לאפשר לעובדים זמן יצירה

גם חברת סטרטאפ קטנה, אם תשכיל לתת ימי מנוחה אבל תבקש מהעובדים ללכוד את כל הרעיונות שעולים כשהם לא בעבודה, תגלה מהר מאד שהיא מוצאת אינספור דרכים להיות תחרותית יותר, לפתח מוצר טוב יותר, להגדיל קהלים או שווקים – רק כי היא אפשרה לעובדים להיכנס לאותו אזור יצירתי במוח שמביא להם פיצוחים, Hacks, רעיונות ותובנות איך לעשות דברים טוב יותר, חכם יותר, מדויק יותר.

מנכ"ל שיבין שאם מייצרים מנגנון של הזנה חוזרת בין זמן המנוחה של העובדים לבין זמן העבודה, יוכל להיות רגוע ושלו כי גם בזמן שהעובדים לא במשרד הם ממשיכים לעבוד עבורו, במוחם, כל הזמן.

מנהלים לרוב מסתכלים על ימי החופשה של העובדים כהטבה, אבל נכון יותר להסתכל עליהם כהשקעה. השקעה בפיתוח העסקי, בשיפור המוצר, בהגדלת מכירות של חברה.

אם נבין שהזמן מחוץ למסך ולמשרד מזין אותנו בידע, כלים ושיטות שמקדמים את מטרותינו בחיים ובעבודה, אז בשום פנים ואופן הוא לא זמן מבוזבז או נהנתני.

יותר פנאי = יותר תפוקה.

אז נתקלתם בבעיה בעבודה?

הסירו ידיים מהמקלדת. סובבו את הכסא וגבכם אל המסך, בהו בקיר, בחלון, בדלת הכניסה.

אם נבין שהזמן מחוץ למסך ולמשרד מזין אותנו בידע, כלים ושיטות שמקדמים את מטרותינו בחיים ובעבודה, אז הוא ודאי לא זמן מבוזבז או נהנתני. יותר פנאי = יותר תפוקה

אם יעבור הבוס בדיוק ברגע הזה ויתהה: "מה קורה, לא עובדים היום?", תתכבדו לומר לו: "אני היחיד שעושה פה משהו בשבילך, מפעיל את כל המוח הנפלא שלי לפתירת הבעיות שלך".

בהייה היא פעולה מלאת עשייה (צילום: Bat Hen)

בת-חן גרינברג היא אזרחית מודאגת ויזמת ותיקה. בימים מרצה ומייעצת לחברות טכנולוגיה על התייעלות עובדי ידע, מניעת שחיקה וניהול זמן חכם בעידן המידע, ובלילות נלחמת בשחיתות ציבורית בכל דרך אפשרית. מאמינה שאם כל אזרח במדינה ישקיע אחוז אחד בלבד מזמנו לטובתה, אז נהיה באמת עם סגולה.

פוסטים המתפרסמים בבלוגים של זמן ישראל מייצגים את כותביהם בלבד. הדעות, העובדות וכל תוכן המוצג בפוסט זה הם באחריות הבלוגר/ית וזמן ישראל אינו נושא באחריות להם. במקרה של תלונה, אנא צרו קשר.

# data[].attributes.attachment_link.title
בת-חן גרינברג: איך יותר פנאי מגדיל תפוקה? קבלו את המדע של הבהייה

# data[].attributes.attachment_link.description
להודעת ראשי הרבנות החרדית נגד איתמר בן גביר ונגד העלייה על הר הבית עשויה להיות משמעות רבה במערכת הבחירות הקרובה. עיקרה הוא שהחרדים השמיטו מידיו של בנימין נתניהו את קלף הלהטת הרוחות סביב הר הבית כדי להעמיק את השסע בעם, אשר - מה לעשות - הוא הקלף הראשי המשחק עבורו.

# data[].attributes.headline
לראשונה חברת הייטק בישראל עוברת לשבוע עבודה בן 4 ימים | גיקטיים

# data[].attributes.subject
לראשונה חברת הייטק בישראל עוברת לשבוע עבודה בן 4 ימים | גיקטיים

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
אושרי אלקסלסי

# data[].attributes.attachment_link.title
לראשונה חברת הייטק בישראל עוברת לשבוע עבודה בן 4 ימים

# data[].attributes.attachment_link.description
האם אחרי ימי חופשה ללא הגבלה, יציעו עכשיו חברות ההייטק שבוע עבודה מקוצר? מרכז המו"פ הישראלי של חברת Sage הודיע לעובדיו כי יעברו ל-4 ימי עבודה באותו שכר ותנאים: "הבהרנו לעובדים שאין ציפייה לעבוד יותר קשה בימים האחרים" הקרב על ליבם של עובדי ההייטק בישראל אינו חדש, אולם אם עד לאחרונה הסתפקו חברות בהצעות של שכר טוב יותר, אופציות, RSU או יום עבודה מהבית, נראה שעכשיו הן מוכנות לחשוב גם על צעדים פחות שכיחים.

# data[].attributes.headline
הדרך הנכונה לעבור לשבוע עבודה בן ארבעה ימים - TheMarker

# data[].attributes.subject
הדרך הנכונה לעבור לשבוע עבודה בן ארבעה ימים - TheMarker

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
TheMarker | מגזין

בתור התחלה, אל תנסו לדחוס אליו חמישה ימי ישיבות

קבל התראות בתיבת הדואר האלקטרוני שלך עבור כתבות מ בלומברג ביזנסוויק עקוב

שמרו שמרו את הכתבה לרשימת הקריאה

קריאת זן הדפיסו כתבה

קבל התראות בתיבת הדואר האלקטרוני שלך עבור כתבות מ בלומברג ביזנסוויק עקוב

פעם, בימים שלפני הקורונה, כשחברה רצתה לעבור לשבוע עבודה בן ארבעה ימים, היא עשתה את המובן מאליו: הורידה יום עבודה אחד וחיכתה לראות מה יקרה. המשמעות היתה דחיסה של חמישה ימי ישיבות לתוך ארבעה ימים, ובאופן בלתי נמנע גם פגיעה בריכוז בעבודה. אבל במהלך כל הסגרים והבידודים של השנתיים האחרונות, חברות עברו הרבה התנסויות, והרעיונות שלהן החלו לשקף בצורה טובה יותר את הכוונה שמאחורי הקונספט: שיפור האיזון בין העבודה לחיים הפרטיים. המשמעות של "שבוע עבודה בן ארבעה ימים" כיום היא לוח זמנים מרוכז יותר, ללא חוסר יעילות, אומר בריאן גורמן, מנהל ב־Do-Be Associates, חברת ייעוץ שעוזרת לחברות לעבור למתווה העסקה ובו פחות שעות עבודה. "זו מטאפורה לגמישות", הוא אומר.

לחצו על הפעמון לעדכונים בנושא:

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
בלומברג ביזנסוויק

# data[].attributes.attachment_link.title
הדרך הנכונה לעבור לשבוע עבודה בן ארבעה ימים - מגזין

# data[].attributes.attachment_link.description
TheMarker | מגזין בתור התחלה, אל תנסו לדחוס אליו חמישה ימי ישיבות קבל התראות בתיבת הדואר האלקטרוני שלך עבור כתבות מ בלומברג ביזנסוויק עקוב שמרו שמרו את הכתבה לרשימת הקריאה קריאת זן הדפיסו כתבה קבל התראות בתיבת הדואר האלקטרוני שלך עבור כתבות מ בלומברג ביזנסוויק עקוב פעם, בימים שלפני הקורונה, כשחברה רצתה לעבור לשבוע עבודה בן ארבעה ימים, היא עשתה את המובן מאליו: הורידה יום עבודה אחד וחיכתה לראות מה יקרה.

# data[].attributes.headline
צמצום שעות העבודה דווקא יגדיל את התפוקה | כלכליסט

# data[].attributes.subject
צמצום שעות העבודה דווקא יגדיל את התפוקה | כלכליסט

# data[].attributes.attachment_link.title
צמצום שעות העבודה דווקא יגדיל את התפוקה | כלכליסט

# data[].attributes.attachment_link.description
קיצור שעות העבודה יתרום לשיפור רווחת העובדים, כי כשמפחיתים את הלחץ והמתח ומאפשרים להגביר את האיזון בין בית לעבודה - גם מפחיתים את רמות השחיקה בעבודה ומשפיעים באופן חיובי על פריון העבודה של העובדים

# data[].attributes.headline
הסיפור של עשר שעות במשרד - נגמר | כאן דעה - YouTube

# data[].attributes.subject
הסיפור של עשר שעות במשרד - נגמר | כאן דעה - YouTube

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
כאן - דיגיטל

# data[].attributes.attachment_link.title
הסיפור של עשר שעות במשרד - נגמר | כאן דעה

# data[].attributes.headline
פורום ארלוזורוב - פריון, שכר מינימום ושעות עבודה.pdf - Google Drive

# data[].attributes.subject
פורום ארלוזורוב - פריון, שכר מינימום ושעות עבודה.pdf - Google Drive

# data[].attributes.attachment_link.title
פורום ארלוזורוב - פריון, שכר מינימום ושעות עבודה.pdf

# data[].attributes.headline
באיסלנד קיצרו את שבוע העבודה — ויש להם רק דברים טובים להגיד - בעולם - הארץ

# data[].attributes.subject
באיסלנד קיצרו את שבוע העבודה — ויש להם רק דברים טובים להגיד - בעולם - הארץ

# data[].attributes.attachment_link.title
″הצלחה מסחררת”: עדויות המשתתפים בניסוי לקיצור שבוע העבודה

# data[].attributes.headline
(1) טוויטר \ Bat Hen בטוויטר: "בעקבות הפאנל באולפן הבוקר על מעבר ל-4 ימי עבודה, אני מרכזת כאן את כל התגובות שלי לציוץ של @amsterdamski2 ואשמח אם תתייגו לכאן כמה שיותר עיתונאים ונבחרי ציבור שיקראו. אתחיל ואומר ש4 ימי עבודה הם שם קוד להתייעלות. זה יכול להיות גם 5 ימים ב-6 שעות עבודה, הכפלת ימי חופשת עובדים או https://t.co/U6JifHxYmo"

# data[].attributes.subject
(1) טוויטר \ Bat Hen בטוויטר: "בעקבות הפאנל באולפן הבוקר על מעבר ל-4 ימי עבודה, אני מרכזת כאן את כל התגובות שלי לציוץ של @amsterdamski2 ואשמח אם תתייגו לכאן כמה שיותר עיתונאים ונבחרי ציבור שיקראו. אתחיל ואומר ש4 ימי עבודה הם שם קוד להתייעלות. זה יכול להיות גם 5 ימים ב-6 שעות עבודה, הכפלת ימי חופשת עובדים או https://t.co/U6JifHxYmo"

# data[].attributes.wish_content.attachment_props.text
בעקבות הפאנל באולפן הבוקר על מעבר ל-4 ימי עבודה, אני מרכזת כאן את כל התגובות שלי לציוץ של @amsterdamski2 ואשמח אם תתייגו לכאן כמה שיותר עיתונאים ונבחרי ציבור שיקראו. אתחיל ואומר ש4 ימי עבודה הם שם קוד להתייעלות. זה יכול להיות גם 5 ימים ב-6 שעות עבודה, הכפלת ימי חופשת עובדים או

# data[].attributes.wish_content.attachment_props.original_text
בעקבות הפאנל באולפן הבוקר על מעבר ל-4 ימי עבודה, אני מרכזת כאן את כל התגובות שלי לציוץ של @amsterdamski2 ואשמח אם תתייגו לכאן כמה שיותר עיתונאים ונבחרי ציבור שיקראו. אתחיל ואומר ש4 ימי עבודה הם שם קוד להתייעלות. זה יכול להיות גם 5 ימים ב-6 שעות עבודה, הכפלת ימי חופשת עובדים או https://t.co/U6JifHxYmo

# data[].attributes.attachment_link.embed_code
בעקבות הפאנל באולפן הבוקר על מעבר ל-4 ימי עבודה, אני מרכזת כאן את כל התגובות שלי לציוץ של @amsterdamski2 ואשמח אם תתייגו לכאן כמה שיותר עיתונאים ונבחרי ציבור שיקראו. אתחיל ואומר ש4 ימי עבודה הם שם קוד להתייעלות. זה יכול להיות גם 5 ימים ב-6 שעות עבודה, הכפלת ימי חופשת עובדים או pic.twitter.com/U6JifHxYmo
— Bat Hen (@Bat_Hen13) October 11, 2021

# data[].attributes.attachment_link.metadata.attachment_props_source.data.text
בעקבות הפאנל באולפן הבוקר על מעבר ל-4 ימי עבודה, אני מרכזת כאן את כל התגובות שלי לציוץ של @amsterdamski2 ואשמח אם תתייגו לכאן כמה שיותר עיתונאים ונבחרי ציבור שיקראו. אתחיל ואומר ש4 ימי עבודה הם שם קוד להתייעלות. זה יכול להיות גם 5 ימים ב-6 שעות עבודה, הכפלת ימי חופשת עובדים או https://t.co/U6JifHxYmo

# data[].attributes.attachment_link.metadata.attachment_props.original_text
בעקבות הפאנל באולפן הבוקר על מעבר ל-4 ימי עבודה, אני מרכזת כאן את כל התגובות שלי לציוץ של @amsterdamski2 ואשמח אם תתייגו לכאן כמה שיותר עיתונאים ונבחרי ציבור שיקראו. אתחיל ואומר ש4 ימי עבודה הם שם קוד להתייעלות. זה יכול להיות גם 5 ימים ב-6 שעות עבודה, הכפלת ימי חופשת עובדים או https://t.co/U6JifHxYmo

# data[].attributes.attachment_link.metadata.attachment_props.text
בעקבות הפאנל באולפן הבוקר על מעבר ל-4 ימי עבודה, אני מרכזת כאן את כל התגובות שלי לציוץ של @amsterdamski2 ואשמח אם תתייגו לכאן כמה שיותר עיתונאים ונבחרי ציבור שיקראו. אתחיל ואומר ש4 ימי עבודה הם שם קוד להתייעלות. זה יכול להיות גם 5 ימים ב-6 שעות עבודה, הכפלת ימי חופשת עובדים או

# data[].attributes.headline
(1) טוויטר \ Bat Hen בטוויטר: "בעקבות דיון מרתק אצל שחף , אני משרשרת פה את התגובות שלי בצורה מרוכזת עבור כל אלו שמחפשים לעבוד יותר חכם והפעם הנושא הוא כמות לא סבירה של טאבים פתוחים בדפדפן, בעיה שכלל האנושות בערך מתמודדת איתה https://t.co/59MX4HNobM"

# data[].attributes.subject
(1) טוויטר \ Bat Hen בטוויטר: "בעקבות דיון מרתק אצל שחף , אני משרשרת פה את התגובות שלי בצורה מרוכזת עבור כל אלו שמחפשים לעבוד יותר חכם והפעם הנושא הוא כמות לא סבירה של טאבים פתוחים בדפדפן, בעיה שכלל האנושות בערך מתמודדת איתה https://t.co/59MX4HNobM"

# data[].attributes.wish_content.attachment_props.text
בעקבות דיון מרתק אצל שחף , אני משרשרת פה את התגובות שלי בצורה מרוכזת עבור כל אלו שמחפשים לעבוד יותר חכם והפעם הנושא הוא כמות לא סבירה של טאבים פתוחים בדפדפן, בעיה שכלל האנושות בערך מתמודדת איתה https://t.co/59MX4HNobM

# data[].attributes.wish_content.attachment_props.original_text
בעקבות דיון מרתק אצל שחף , אני משרשרת פה את התגובות שלי בצורה מרוכזת עבור כל אלו שמחפשים לעבוד יותר חכם והפעם הנושא הוא כמות לא סבירה של טאבים פתוחים בדפדפן, בעיה שכלל האנושות בערך מתמודדת איתה https://t.co/59MX4HNobM

# data[].attributes.wish_content.attachment_props.referenced_tweets[].text
1/17 אנצל את העובדה ש@amsterdamski2 פתח את הנושא שבוע שעבר בשביל לשתף משהו שלא הרבה יודעים עליי.

אני אגרן טאבים.

ואני לא היחיד.

קבלו #שרשור של פחות מ-60 שניות

# data[].attributes.attachment_link.embed_code
בעקבות דיון מרתק אצל שחף , אני משרשרת פה את התגובות שלי בצורה מרוכזת עבור כל אלו שמחפשים לעבוד יותר חכם והפעם הנושא הוא כמות לא סבירה של טאבים פתוחים בדפדפן, בעיה שכלל האנושות בערך מתמודדת איתה https://t.co/59MX4HNobM
— Bat Hen (@Bat_Hen13) October 17, 2021

# data[].attributes.headline
האם יום א' יהיה בקרוב חלק מסוף השבוע שלנו? - וואלה! כסף

# data[].attributes.subject
האם יום א' יהיה בקרוב חלק מסוף השבוע שלנו? - וואלה! כסף

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
אם אתם חווים את תוגת מוצאי השבת, תתארו לכם עולם שבו לא הייתם צריכים לקום מחר לעבודה: הרעיון של שבוע עבודה מקוצר, בן 4 ימים בלבד, הולך ותופס תאוצה. האם בקרוב יתווסף גם יום ראשון לסוף השבוע שלנו? הלכנו לשאול את המנהלים וחזרנו קצת מבולבלים

בשבוע שעבר הדהים ריאן ברסלו, מייסד ומנכ"ל חברת הסטארט-אפ בולט, את עולם ההייטק בכלל ואת העולם בפרט כשהחליט שהחברה תעבור לשבוע עבודה בן 4 ימים.

בולט הסביר בטוויטר שלמרות שעובדו יעבדו ארבעה ימים בלבד, הם יהיו יעילים ומסורים הרבה יותר: "השיעור הגדול ביותר שלמדתי מהקמת חברה של 4 מיליארד דולר - האנשים זה מה שחשוב. אני נרגש להודיע היום שחברת בולט תהיה חברת הסטארט-אפ הראשונה שתעבור לשבוע עבודה קבוע של ארבעה ימים".

הכרזתו של ברסלו משמעותית וחריגה בעולם ההייטק הגלובלי. מן הידועים שעבודה בהייטק כוללת שעות אינסופיות, עבודה בסופי שבוע ועוד, דברים שיכולים לתסכל כל אחד.

אך בולט לא היה הראשון. פיילוט שנערך השנה באיסלנד בדק את המשמעות של מעבר לשבוע עבודה של ארבעה ימים הוכתר כ"הצלחה מסחררת", וסייע לכך שעובדים רבים צמצמו את שעות העבודה שלהם, לפי החוקרים.

באתר ה-BBC דיווחו כי הפיילוט שבמסגרתו העובדים הרוויחו את אותו השכר אך עבדו פחות שעות, התקיים בין השנים 2019-2015. לפי החוקרים, הפריון נותר באותה הרמה או השתפר ברוב מקומות העבודה.

גם בספרד בוחנים את האפשרות של שבוע עבודה של 4 ימים, בין השאר בשל האתגרים שהציבה הקורונה, בעוד שבניו זילנד, ענקית מוצרי הצריכה יוניליוור מאפשרת לעובדים לקצץ ב-20% את השעות השבועיות מבלי לפגוע בשכר שלהם.

"ניהול נכון הוא הסוד למהלך כזה" אומר אמיר כהני, יועץ עסקי בינלאומי, מנהל ושותף בסניף הישראלי של פירמת הייעוץ הבינ"ל AUREN INTERNATIONAL כפי שניתן להבין כהני תולה הצלחת מהלך שכזה במנהלים.

"ברמת הקונספט זה מעניין, אבל זה לא יספיק. היה לי לקוח שניהל ישיבות חברה של 150 איש בעמידה ועל כוס קפה. מהלך שכזה עושים בהדרגה ולא בבת אחת".

עוד אומר כהני כי "על מנת שמהלך כזה יצליח יש צורך של שיתוף פעולה בין העובדים והמנהלים כך שיהיו מוכוונים למטרה שהיא גדולה יותר מהחברה. בסופו של דבר, אם המנהלים יידעו לרתום את העובדים למהלך שבו אנו נבחנים על פי תפוקות ועמידה ביעדים זה יכול להצליח".

אז מה צריך לשנות בתחום הניהול בישראל או בכלל, כדי לעשות שינוי כזה?

"כל עוד המדידה היא לפי שעות עבודה ולא לפי תפוקות - זה לא יקרה. כאשר אנו בוחנים עובדים, על בעלי החברה לשאול עצמם מה היעילות שלו? איזה ערך יש ללקוח בכך? מה הוא נותן לו? כשאלו השאלות אז מהתשובות נוכל להוריד דברים שלא מקדמים אותנו ולייעל את העבודה".

סכנה לירידה בהספק

אבי ניר, מייסד ומנכ"ל Compvision, העוסקת בייעוץ בתחומי שכר ותגמול, ניהול ההון האנושי, מדידה ושיפור ביצועים אומר: "מעבר לשבוע עבודה בן 4 ימים נשמע, לכאורה, נפלא. ההנחה של יוזמי המהלך היא כי צעד כזה יגביר מוטיבציה, יצירתיות, שביעות רצון ונאמנות עובדים וכמובן גם את התפוקות.

זה נשמע מאוד מבטיח לטווח הקצר, ההתרגשות מהמהלך יכולה להביא לעליה בכל המרכיבים הנ"ל או לפחות בחלקם".

ניר מבקש לצנן את ההתלהבות ואומר שלפני שמבצעים מהלך כזה בארגון יש לחשוב על מספר נקודות: "לדברים טובים מתרגלים מהר אבל אחרי פרק זמן האפקט של השינוי יורד ויש סכנה לירידה משמעותית בהספקים ובתפוקות. בנוסף, זכרו שהיוזמה מגיעה מכיוון חברות היי-טק ובמיוחד סטארטאפים. האם המודל מתאים לכל המקצועות? בכל התעשיות?".

ניר מתייחס גם למימד האנושי ואומר: "קיימת שונות בין-אישית רבה בין אנשים. סביר להניח כי אצל חלק מהעובדים תהיה עליה בפרמטרים הנ"ל בטווח הקצר, אבל ירידה ביעילות ובתפוקות לאורך זמן מהטעם הפשוט שלא יספיקו לבצע את הדברים ב-4 ימים.

בנוסף, יש סיכוי שאנשים יפתחו עיסוקים ותחביבים שיגזלו זמן רב. אני גם מנחש שיהיו עובדים שיחליטו לשפר את הכנסתם בעבודה נוספת שרק תוסיף להם עייפות ומתח.

לכן, אם הולכים למהלך כזה חשוב ביותר להגדיר בצורה מאוד מדויקת את התוצאות והתפוקות שמצופות מהעובדים, אחרת סביר שיפתח פער ציפיות שאת חלקו יתלו ב"אין מספיק זמן לעשות כל מה שצריך ואז יש סכנה שארבעת הימים יהפכו לימי עבודה ארוכים מאוד שבמהלכם יפגע האיזון בין הבית לעבודה במידה קשה יותר מאשר במצב של 5 ימי עבודה".

אם לתקצר את המסר של ניר, הרי שלדעתו מדובר ברעיון יפה, אך את היישום כדאי לבצע בהדרגה תוך ליווי מבוקר שיבטיח שהמהלך יצליח לא רק לתקופה קצרה.

יום עם הילדים שווה יותר מיום עבודה

גרג קונין, סמנכ"ל מוצר ומייסד סטארט אפ הקנאביס CTH אומר כי "לפני יותר ממאה ועשרים שנה הייתה מהפכה ששינתה את שבוע העבודה המקובל משישה ימים בשבוע לחמישה.

אני בטוח שאז, כמו היום, היו חששות לגבי יעילות המהלך. אחרי שנים בתפקידים תובעניים בחברות גדולות, אני לא רק ראיתי שחיקה מהעבודה אצל אחרים אלא גם חוויתי אותה באופן אישי. לכן אני יכול לומר בביטחון שהחסם העיקרי להגדלת יעילות הוא השחיקה".

קונין לא חושב שקיצור שבוע העבודה מספיק: "בקיץ 2019 מיקרוסופט יפן ערכה ניסוי, מצד אחד היא קיצרה את שבוע העבודה ל-4 ימים ומצד שני היא גם קיצרה הזמן שמוקצה לפגישות עבודה משעה שלמה לחצי שעה והגבילה את הנוכחות לעד 5 אנשים. מה הייתה התוצאה? המכירות עלו ב-40% וההוצאות על חשמל ירדו ב-23%".

לסיכום, אומר קונין השאלה המרכזית שמעסיקים צריכים לשאול את עצמם היא מה עדיף? נוכחות או יעילות? כי את שניהם, יחד, אי אפשר לקבל לאורך זמן.

כסטארט אפ, זה לא מלחיץ לא לעבוד יום אחד? אין חשש שתפסיד כתוצאה מכך?

"שאלה מעולה, אם כי היא עובדת גם בכיוון ההפוך: כאיש משפחה זה לא מלחיץ לעבוד יום נוסף בשבוע? אין חשש שתפסיד כתוצאה מכך? התשובה היא כן, אני חושש אולי להפסיד משהו בעבודה, אבל אני חושש הרבה יותר להפסיד במה שאני מחשיב כמפעל חיי וזה להיות אבא טוב לילדים שלי.

ההבדל הוא שבמקרים דחופים אפשר לעבוד מהנייד או מהזום, אבל אי אפשר לגדל ילדים בשלט רחוק. בסופו של יום, הילדים הם המוטיבציה שלי להצליח אבל הצלחה מקצועית גדולה ככל שתהיה היא לא מספקת אם אין אם מי לחלוק אותה."

האם לדעתך נראה מהלך כזה בארץ או שאין לכך סיכוי?

"אני מקווה שכן" עונה קונין. "כיום אופיין של רוב העבודות משתנה מכמותי לאיכותי ו"לעבוד קשה" ו"לעבוד יעיל" זה לא אותו הדבר. הבעיה האמתית היא שקיימת סטיגמה שמדובר במהלך חד צדדי של מחיקת יום עבודה, כשבפועל, מדובר בהסכם הדדי שרווחי לשני הצדדים - העובד מקבל יום חופש נוסף מצד אחד והמעסיק מקבל יעילות גבוהה יותר בשאר הימים.

"אין לזה מקום אצלנו"

רו"ח אורי בארי, יו"ר קבוצת אליוט, מצנן את ההתלהבות ואומר: "קיצור שבוע העבודה הוא בהתחלה הטבה שהעובדים שמחים ממנה אך בהמשך העובד מתייחס אליה כאל מובנת מאליה.

לכן, ההשפעה של מהלך כזה תהיה לטווח הקצר ולא לטווח הארוך". בארי אומר שלפני שמקצרים ל4 ימים יש מקומות שבהם ניתן לקצר ל-5 ימים - "קח את מערכת החינוך, למשל, אין שום סיבה לא לקצר את שבוע הלימודים ל-5 ימים ויש עוד מקומות עבודה שבהם ניתן לקצר אותם ל-5 ימים. 6 ימים בחלק מהמקרים זה פשוט מיותר".

האם נראה מהלך כזה בישראל?

"אני לא חושב. מהלך שכזה מעלה, למעשה, את השכר של העובדים ב-20%. זו העלאה שמקומות עבודה רבים לא יוכלו לעמוד בה. המצב היום הוא כזה שיש מחסור בעובדים ותוספות השכר עלו בצורה פראית. כבר היום אנחנו מייבאים עובדי ביקורת ורו"ח מהודו.

מהלך כזה יכול להיות רלוונטי במדינות בהן קיימת אבטלה משמעותית כמו שהיה בחלק ממדינות אירופה המערבית בשנים האחרונות, אצלנו במצב של משק בתפוסה מלאה אין לזה מקום".

פעילות שמחליפה את ההווי המשרדי

נועם קפלן, מנכ"ל TAKING CONTROL המתמחה בהכוונת עסקים בתחום הכושר והספורט, ומי שממנכ"ל חברה היברידית בת כ- 20 עובדים, אומר שכדי לעשות את זה צריך לשנות את החשיבה:

"צריך להגדיר יעדים ומטרות במקום לנהל נוכחות. לנהל תוצאות. האתגרים, במקרה הזה, למנהלים הם ליצור את אותן המטרות. צריך להיגמל מהרצון לראות את העובדים במשרד. ברגע שיש יעדים ומטרות הכל ברור יותר. כך, יש לי עובדת בבאר שבע ובאריאל ואחת שעובדת מהבית ולכל אחת יש את המשימות שלה.

ומה קורה אם הם לא עומדים בזה?

"יכול להיות שהם עובדים לא נכון, אבל הם יכולים לעבוד טוב גם מהמשרד. יש לנו מערכת טכנולוגית טובה, CRM שבה הכל שקוף אז בעצם כל המידע מעוגן במקום אחד".

אבל בעבודה מסוג כזה אין בעצם הווי משרדי

"נכון, בגלל שאין מגע אישי חייבים לייצר פעילויות ולכן אנחנו חוגגים ימי הולדת, הצלחות שונות וכד'. אנחנו מארגנים מפגשי צוות שבחלקן אנשים שעובדים עם אחרים פוגשים אותם פנים מול פנים בפעם הראשונה. כך שזה אפשרי"

# data[].attributes.attachment_link.title
מי רוצה לצרף גם את יום ראשון לסוף השבוע? - וואלה! כסף

# data[].attributes.attachment_link.description
אם אתם חווים את תוגת מוצאי השבת, תתארו לכם עולם שבו לא הייתם צריכים לקום מחר לעבודה: הרעיון של שבוע עבודה מקוצר, בן 4 ימים בלבד, הולך ותופס תאוצה. האם בקרוב יתווסף גם יום ראשון לסוף השבוע שלנו?

# data[].attributes.headline
"העתיד טמון ב-4 ימי עבודה. העובדים פשוט בריאים, מאוזנים ומרוצים" | כלכליסט

# data[].attributes.subject
"העתיד טמון ב-4 ימי עבודה. העובדים פשוט בריאים, מאוזנים ומרוצים" | כלכליסט

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
לאחר שקיצר בהצלחה את שבוע העבודה בחברה שלו בניו זילנד, החליט איש העסקים אנדרו בארנס להוביל מהפכה עולמית. הוא מריץ קמפיין שיוביל ב־2022 לניסוי עולמי ראשון ואומר: "עד לאחרונה נחשבנו למשוגעים. היום הפכנו למיינסטרים"

# data[].attributes.attachment_link.title
"העתיד טמון ב-4 ימי עבודה. העובדים פשוט בריאים, מאוזנים ומרוצים" | כלכליסט

# data[].attributes.attachment_link.description
לאחר שקיצר בהצלחה את שבוע העבודה בחברה שלו בניו זילנד, החליט איש העסקים אנדרו בארנס להוביל מהפכה עולמית. הוא מריץ קמפיין שיוביל ב־2022 לניסוי עולמי ראשון ואומר: "עד לאחרונה נחשבנו למשוגעים. היום הפכנו למיינסטרים"

# data[].attributes.headline
נדבקים לכיסא: עובדי המדינה נשארים באותו תפקיד במשך עשור – והפריון נפגע - קריירה - TheMarker

# data[].attributes.subject
נדבקים לכיסא: עובדי המדינה נשארים באותו תפקיד במשך עשור – והפריון נפגע - קריירה - TheMarker

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
המוביליות של עובדי המגזר הציבורי בישראל נמוכה ביחס ל-OECD, והדבר בולט עוד יותר בשירות המדינה. 50.8% מעובדי שירות המדינה הם בעלי ותק של יותר מעשר שנים בתפקידם, לעומת 44% בממוצע ב-OECD. שיעור העובדים בשירות המדינה עם ותק של שנה בתפקיד נמוך ביחס ל-OECD - 6.6% לעומת 22.7%, בהתאמה.

הנתונים עולים מניתוח ביג דאטה שנערך על ידי מיטל ניסים, מנהלת תחום תכנון הון אנושי בנציבות שירות המדינה, וד"ר דוד קלר. הניתוח פורסם בדו"ח של אגף בכיר תכנון אסטרטגי ומדיניות, בראשות ד"ר איריס נחמיה, כחלק ממהלך נרחב שאותו מוביל נציב שירות המדינה, פרופ' דניאל הרשקוביץ, לבחינת הפריון ותהליכי תכנון כוח האדם בשירות המדינה.

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
נציבות שירות המדינה

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
סיון קלינגבייל

# data[].attributes.attachment_link.title
נדבקים לכיסא: עובדי המדינה נשארים באותו תפקיד במשך שנים

# data[].attributes.attachment_link.description
המוביליות של עובדי המגזר הציבורי בישראל נמוכה ביחס ל-OECD, והדבר בולט עוד יותר בשירות המדינה. 50.8% מעובדי שירות המדינה הם בעלי ותק של יותר מעשר שנים בתפקידם, לעומת 44% בממוצע ב-OECD. שיעור העובדים בשירות המדינה עם ותק של שנה בתפקיד נמוך ביחס ל-OECD - 6.6% לעומת 22.7%, בהתאמה.

# data[].attributes.headline
"הצלחתי לצאת לחופשה של ארבעה שבועות": הצעד המפתיע של ראשת ממשלת פינלנד - בעולם - TheMarker

# data[].attributes.subject
"הצלחתי לצאת לחופשה של ארבעה שבועות": הצעד המפתיע של ראשת ממשלת פינלנד - בעולם - TheMarker

# data[].attributes.attachment_link.title
"הצלחתי לצאת לחופשה של ארבעה שבועות": הצעד המפתיע של ראשת ממשלת פינלנד

# data[].attributes.attachment_link.description
ראש ממשלת פינלנד, סאנה מרין, שבה מחופשה של חודש כשבפיה בשורה: היא רוצה לשפר את מצבם של העובדים. מרין, 35, העומדת בראש מדינה בת 5.5 מיליון בני אדם שנחשבת ל מאושרת ביותר בעולם, ידועה בתמיכתה בשוויון והוגנות. לדבריה, יש עוד הרבה מה לעשות כדי להפוך את חיי העובדים לשווים יותר, בטוחים יותר ומהנים יותר.

# data[].attributes.headline
הקורונה דוחפת חברות לעבור ל-4 ימי עבודה בשבוע - גלובס

# data[].attributes.subject
הקורונה דוחפת חברות לעבור ל-4 ימי עבודה בשבוע - גלובס

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
דפנה ברמלי גולן

# data[].attributes.attachment_link.title
הקורונה דוחפת חברות לעבור ל-4 ימי עבודה בשבוע

# data[].attributes.headline
הבשורה של מנכ"ל בולט לעובדים: "עוברים ל-4 ימי עבודה בשבוע" - גלובס

# data[].attributes.subject
הבשורה של מנכ"ל בולט לעובדים: "עוברים ל-4 ימי עבודה בשבוע" - גלובס

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
ריאן ברסלו, בן 27, המייסד והמנכ"ל של חברת הסטארט-אפ בולט, החליט לקחת צעד אחד קדימה את הדיבורים על שוק העבודה העתידי, ומסביר בטוויטר מדוע בקרוב עובדיו יעברו לשבוע עבודה של ארבעה ימים בלבד, אבל יהיו יעילים ומסורים הרבה יותר: "השיעור הגדול ביותר שלמדתי מהקמת חברה של 4 מיליארד דולר - האנשים זה מה שחשוב. אני נרגש להודיע היום שחברת בולט תהיה חברת הסטארט-אפ הראשונה שתעבור לשבוע עבודה קבוע של ארבעה ימים".

ההכרזה של ברסלו משמעותית וחריגה בנוף המוכר של מרחב ההייטק ומחזיקה בתוכה אפילו איכויות מהפכניות. האתגרים שעובדי ההייטק מתמודדים איתם הם נושא שמעסיק מנהלים רבים. זה לא סוד שמשרת הייטק מביאה איתה שגרת עבודה אינטנסיבית - שעות עבודה אינסופיות, שמתארכות אל תוך סופי השבוע, בדרישות בלתי מתפשרות לעמוד בלוחות זמנים חריגים, עד כדי ייאוש ושחיקה פיזית וגם נפשית.

אל מול האגוז הזה מתייצב ברסלו ומציג את הדרך שלו לפצח אותו, בדרך לא שגרתית וכמעט בלתי מתקבלת על הדעת בסטנדרטים של חברות הסטארט-אפ. ואולי בעצם לא רק בעולם הסטארט אפ, אלא אצל כל חברה וחברה, כל מנהל ומנהלת, שרוצים לפתח סביבם צוותים יעילים, בריאים, ונאמנים.

קוראים לו ברסלו, ולא רק השם שלו מהדהד לאוזן העברית לרבי נחמן, אלא גם הרוח שלו: "תעבוד כמו אריה, לא כמו פרה. פרות רועות כל היום, בקצב איטי, בחד-גוניות נמשכת, אותה פעילות יום אחרי יום. וזה מה שקורה ברוב מקומות העבודה. אבל האריות פועלים אחרת - מנות אנרגיה קצרות, עוצמה גבוהה מאוד, ואז מנוחה והתאוששות עד לזינוק הבא. כי ביצועים מעולים לא קשורים לכמות העבודה שאתה משקיע, אלא למה שאתה קוצר בסופה".

אין ספק כי ברסלו הוא דמות לא שגרתית בעולם ההישגי של חברות הסטארט-אפ. את חברת בולט שלו הוא הקים לפני שש שנים וכבש את העולם של המסחר הקמעונאי עם טכנולוגית תשלום מיידי און-ליין, שנותנת מענה לקשיים ולטרדות הטכנולוגיים של עולם המסחר הדיגיטלי.

חמישה עקרונות לשבוע עבודה של ארבעה ימים

ואלה חמשת העקרונות שברסלו מציע כהסבר להחלטה לעבור לשבוע עבודה של ארבעה ימים: העיקרון הראשון - איזון מרבי מביא לתוצר מרבי. איזון הוא תמיד בריא, וכאשר הצוות בריא יותר, גם הארגון בריא יותר. ברסלו כותב מניסיונו כי הבעיה העיקרית בעבודה מרחוק היא לא שאנשים עבדו פחות, אלא דווקא ההפך: אנשים עבדו הרבה יותר מדי. את זה הוא מבקש לאזן.

העיקרון השני - ראש שקט מוביל להחלטות טובות יותר. החלטות משופרות חיוניות לחברות ענק, כי כשהרבה עובדים טועים, הטעויות המצטברות הן קריטיות. "חברה היא שום דבר אלא סכום חלקיה": ככל שהחברה נעשית גדולה יותר, כך היא מורכבת מיותר חלקים. כשיש הרבה חלקים, נעשה עוד יותר חשוב לדאוג לכל חלק וחלק, "כמו פאזל של אלף חתיכות" - אם בכל חתיכה יש סדק קטנטן, ברמת התמונה הגדולה זה אסון.

העיקרון השלישי - להגביר את האינטנסיביות. כמו שראש שקט מביא להחלטות טובות יותר, ככה גם ראש מפוקס. בארבעה ימים בשבוע עובד יכול להרגיש בטוח לתת את המאה אחוז שלו, וכאשר כולם נותנים את הכול, האנרגיה גבוהה ונשמרת.

העיקרון הרביעי - עייפות מחסלת את היצירתיות, ויצירתיות היא מכפיל הכוח הפנימי של החברה: "כשאנשים עייפים, הסטנדרטים שלהם יורדים, והם מחפשים את הדרך הקלה ביותר". בארבעה ימי עבודה אפשר לשמור על מקדם היצירתיות ועל היעילות בשיאם.

העיקרון החמישי של ברסלו הוא המעמיק והרגיש מכולם: אנשים מעניינים בונים צוות חזק יותר. בשבוע עבודה של חמישה ימים, עובדות ועובדים בקושי מספיקים לדאוג לצרכים השוטפים שלהם, ובטח שלא לפנות זמן לתחומי עניין. יום נוסף של מנוחה מאפשר לעובדים להקדיש יותר זמן לתחביבים וחיים אישיים, וכך לשמור על האופקים שלהם רחבים ומגוונים יותר. הניסיון המקביל של האנשים מחוץ למשרד, החוויות והפרספקטיבות שהם רוכשים ביום נוסף של מנוחה יבואו לידי ביטוי בעבודת הצוות שלהם בחברה ו"יחלחלו אל פעימות הלב המשותפות של חברת בולט".

את המכתב מסיים ברסלו בנימה אופטימית וחגיגית: "אני מאמין שהשאלה לגבי שבוע עבודה בן ארבעה הימים היא לא אם אלא מתי. ברוח החברה שלנו - לא חיכינו שאחרים יעשו, אלא נאה קיימנו כמו שנאה דרשנו. אני מתכבד להוביל את החברה בדרך הזאת ומצפה בקוצר-רוח לשתף את התוצאות לאורך הדרך".

האם בישראל יעברו לסוף שבוע ארוך?

בתחילת יולי השנה הודיעה חברת פורטר הישראלית, הפועלת בתחום של מניעת הונאות מסחר אלקטרוני, שהיא מאמצת את מודל ארבעה ימי עבודה פעם בשבועיים כמודל קבוע. את הניסוי שלה במודל הזה, שהיא מכנה Appreciation Sunday, היא החלה ביוני 2020, בעיצומה של מגפת הקורונה.

לדברי אנשי החברה, סקרים פנימיים אנונימיים מעידים על שביעות רצון גדולה מאוד בקרב העובדים, לצד מחוברות גדולה לארגון. 90% מהעובדים ענו שבכוונתם להמשיך לעבוד בפורטר גם בשנתיים הבאות. נעם ואקרט, דירקטור משאבי אנוש בפורטר, אמר כי ההטבה הזו "מצטלמת פחות טוב מהפי-האוור או משלוח עוגות לבתים בסופי שבוע, אבל היא משמעותית לאין שיעור".

המודל של פורטר היה איסלנד, שערכה בשנים 2015 ו-2017 ניסוי שתוצאותיו התפרסמו לאחרונה והראו שהמעבר למודל של שבוע עבודה מקוצר ללא הפחתה בשכר העובדים משפר את תפוקת העובדים ואת רווחתם. ממצאי המחקר הראו שהפרודוקטיביות ומתן השירותים נותרו זהים או השתפרו ברוב מקומות העבודה. בעקבות הצלחת הניסויים, עבר כ-86% מכוח העבודה במדינה לשבוע עבודה מקוצר, והדבר אף עוגן בחוזים של עובדי האיגודים המקצועיים.

בסטארט-אפ הישראלי-אמריקאי medflyt אפשרו עוד לפני הקורונה לחלק מהעובדים לעבוד פחות ימים בשבוע, אבל במודל של משרה מופחתת. "זה הגיע מהעובדים", אומר מנהל הטכנולוגיות ניר ברנשטיין.

המשק הישראלי, עם שעות עבודה ארוכות ופריון נמוך לעומת מדינות ה-OECD, ממחיש היטב את הצורך במעבר למודל החדש. הרעיון של שבוע מקוצר עלה כמה פעמים לאורך השנים אך לא הגיע ליישום. ב-2004 העלה יו"ר המפד"ל דאז, זבולון אורלב, הצעת חוק שלפיה יונהג במשק סוף שבוע ארוך, משישי בצהריים עד שני בבוקר, אבל התאחדות התעשיינים התנגדה. נסיון דומה נעשה ב-2011, אז הצהיר השר לפיתוח הנגב והגליל לשעבר סילבן שלום כי יקדם הצעת חוק לסוף שבוע ארוך.

בכתבה שפורסמה בגלובס בסוף מרץ הציע מנכ"ל ביטוח לאומי מאיר שפיגלר להנהיג בעקבות לקחי הקורונה שבוע עבודה מקוצר, שיגדיל את האפשרויות של העובדים לצרוך ולבלות וכך יגביר את הביקושים במשק. המעסיקים יקבלו עובדים מאושרים יותר, נכונים לעבודה והתפוקה לכל שעת עבודה שלהם תעלה. כך הם יוכלו לממן את הגדלת כוח האדם.

הוספה לנושאים שמעניינים אותי

רוצה להתעדכן בנושאים הקשורים לכתבה?

לחיצה על הנושא תוסיף אותו לרשימת "הנושאים שמעניינים אותי", שםניתן לקרוא ולנהל את ההתראות כשמתפרסמת כתבה בנושא.

לצפייה בכתבות וניהול הנושאים, יש ללחוץ על כפתור בסרגל העליון

הבנתי, תודה!

# data[].attributes.attachment_link.title
הבשורה של מנכ"ל בולט לעובדים: "עוברים ל-4 ימי עבודה בשבוע"

# data[].attributes.attachment_link.description
ריאן ברסלו, מנכ"ל ומייסד של חברת הפינטק בולט, מצייץ את השיעור החשוב ביותר שלמד לאורך הקריירה שלו: הדרך הנכונה לטפס לפסגה היא להשקיע בעובדים ● ברשימה של חמישה עקרונות מנחים, ברסלו מציע מהפכה אמיתית בשבוע עבודה של ארבעה ימים ● מה הסיכויים ששבוע העבודה בישראל יקוצר?

# data[].attributes.headline
איך להיות בכושר תמידי במינימום מאמץ 

# data[].attributes.subject
איך להיות בכושר תמידי במינימום מאמץ 

# data[].attributes.body
מוקדש לכל מי שלא מוצא זמן לעשות ספורט

# data[].attributes.attachment_link.description
בתחילתה של כל סדנה אני שואלת כל משתתף מה חסר לו בחיים, איזה דברים הוא לא מספיק לעשות והיה רוצה למצוא להם זמן. הרבה אנשים אומרים "ספורט". אז היום אני משתפת את השיטה שאני מלמדת על איך להיות תמיד בכושר...

# data[].attributes.headline
איך למצוא זמן לאקטיביזם חברתי, בלי ממש להתאמץ

# data[].attributes.subject
איך למצוא זמן לאקטיביזם חברתי, בלי ממש להתאמץ

# data[].attributes.body
כמה טכניקות פשוטות ויעילות להשפעה על החברה והמדינה

# data[].attributes.attachment_link.description
"איך להיות פעילים חברתיים בלי להתאמץ ! " /  בת-חן גרינברג 
 יועצת ומרצה על ניהול זמן בעידן הדיגיטל

אני מניחה שרוב חבריי ועוקביי בפייס לא אוהבים את מה שקורה אצלנו במדינה. 
השחיתות הציבורית שנגלית...

# data[].attributes.headline
"מבית הקיץ או מבית הקפה": המדינה שבה יכולים לבחור מתי ואיפה לעבוד - בעולם - TheMarker

# data[].attributes.subject
"מבית הקיץ או מבית הקפה": המדינה שבה יכולים לבחור מתי ואיפה לעבוד - בעולם - TheMarker

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
חוק שעות עבודה חדש יעניק למרבית העובדים במשרה מלאה בפינלנד את הזכות לקבוע היכן ומתי יעבדו - לפחות מחצית מהשעות השבועיות. על פי אתר בי.בי.סי. החוק החדש ייכנס לתוקף ב-2020.

לדברי טרייה קרוגר, יועצת במשרד התעסוקה והכלכלה הפיני שעזרה לגבש את החוק, "מדובר בהסתגלות לעולם המודרני". במסגרת החוק החדש, היא מוסיפה, עובדים עדיין יצטרכו לעבוד בממוצע 40 שעות שבועיות, אך זה יכלול הסדרי עבודה מגוונים, מבחירה בימים קבועים בהם "לעבוד מבית הקיץ או בית הקפה האהוב עליכם", ועד להתחיל מוקדם ולסיים מוקדם כדי להספיק לטפל בילדים או להתאמן כשבחוץ עדיין אור יום.

# data[].attributes.attachment_link.title
"מבית הקיץ או מבית הקפה": המדינה שבה יכולים לבחור מתי ואיפה לעבוד

# data[].attributes.attachment_link.description
חוק שעות עבודה חדש יעניק למרבית העובדים במשרה מלאה בפינלנד את הזכות לקבוע היכן ומתי יעבדו - לפחות מחצית מהשעות השבועיות. על פי אתר בי.בי.סי. החוק החדש ייכנס לתוקף ב-2020. לדברי טרייה קרוגר, יועצת במשרד התעסוקה והכלכלה הפיני שעזרה לגבש את החוק, "מדובר בהסתגלות לעולם המודרני".

# data[].attributes.headline
ביג דאטה, נזק גדול: "כשהבנתי שזה מזיק, 'חזרתי בתשובה'" - גלובס

# data[].attributes.subject
ביג דאטה, נזק גדול: "כשהבנתי שזה מזיק, 'חזרתי בתשובה'" - גלובס

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
"אני דוקטור בשטיפת מוח. השקעתי עשר שנים בבניית מודלים מוחיים לתמרון המוח, הקרנתי לאנשים פרסומות לתוך ה־MRI ובניתי מודלים מוחיים לאפקטיביות של פרסום", אומר חוקר המוח ד"ר תומר בקלש, מומחה בהתנהגות צרכנים ושיווק, בפקולטה לניהול באוניברסיטת בן גוריון בנגב. לפני שנה הוא חווה סוג של התעוררות אישית, כשהבין שהוא חלק מהמכונה המזריקה לנו היישר לווריד את 'מגפת האבסת המידע'.

"אחרי שהבנתי שזה יכול לגרום נזק עצום למוח של אנשים, אפשר להגיד שחזרתי בתשובה", הוא מספר בראיון ל'ליידי גלובס'. "היום אני פה בשביל לתקן את הנזק שהייתי שותף לו. אני יודע בדיוק איך זה עובד ואיך אפשר לשטוף לאנשים את המוח בצורה קלינית-מדעית, אבל אני חושב שאני יודע גם מה יכול למנוע את הנזק".

מה חקרת בתקופה שבה היית 'שוטף מוחות'?
"בחנתי איך אנחנו מטמיעים מידע דרך תקשורת שיווקית. המערכת הלימבית היא חלק מהסיפור, אבל העניין האמיתי נמצא במערכת המוחית הקורטלית - אזור שאנחנו קוראים לו 'המוח החברתי' שלנו. מחקרים מלמדים שאנחנו, בעצם, מעבדים תקשורת שיווקית כאילו היא הייתה תקשורת בין-אישית. ברמה הפשטנית ביותר - בשביל אנשים, מותגים הם אנשים. אנחנו מתייחסים למוצרים כאילו הם אנשים שאנחנו מכירים במרחב החברתי שלנו. כולנו מסתובבים עם הטבעות שגויות, שרק הופכות להיות יותר דומיננטיות".

כמו מה, למשל?
"הסלולרי, נניח, שמעביר לנו אינפורמציה 24/7. תסתכלי על הבחור שיושב לידנו ובמקביל הוא במחשב ובסלולרי. הוא מייצר מצב פסיכונוירולוגי, כמעט פתולוגי, חדש לחלוטין. חברות הטכנולוגיה לא חושבות על ההשפעה הההרסנית על המשתמש".

איזו השפעה?
"כולם מרגישים שהם שכחו משהו כל הזמן. שמונה מתוך עשרה אנשים בודקים שלוש פעמים אם הם נעלו את הבית. אנשים בגיל השלישי חושבים שזו דמנציה - בעיה שהיא פועל יוצא של הגיל. אבל זה לא עניין של גיל, זה עניין של עידן. עד לפני חמש שנים ב-DSM, התנ"ך של הפסיכולוגים, הדבר הזה הוגדר כ-OCD (תסמונת אובססיבית קומפולסיבית). כולנו סובלים מתסמינים של או.סי.די, מתסמינים של בעיות במחזור השינה, מעצבנות יתר".

מה הבעיה עם הוויסות הרגשי שלנו?
"ויסות רגשי הוא היכולת שלך להגיב בצורה אדפטיבית לסיטואציות מסוימות. אני עכשיו מרואיין, אחרי זה אני הולך לייעוץ, אז אני על תקן המומחה. כשאגיע הביתה אני אבא ובעל, כשאני הולך לאמא שלי אני ילד. בכל מקום אני אגיב בצורה המתאימה לסיטואציה. כולנו סובלים מבעיות קשות של ויסות רגשי: יותר מדי פעמים אנחנו נכנסים כמו מ"פ הביתה, יותר מדי פעמים אנחנו חושבים שאנחנו ילדים בעבודה. אנחנו מגיבים לאנשים זרים בצורה אינטימית ומגיבים לבן הזוג הכי אינטימי שלנו כאילו היה העובד או הבוס שלנו. התופעות האלה כרוניות אצל אנשים שמרגישים שהם חיים על הקצה".

אתה מתאר בעיות חמורות מאוד, שלטענתך כלל האוכלוסייה סובלת מהן. מה הבסיס לזה?
"זה תוצר של האבסת יתר של מידע. המוח שלנו לא בנוי לעבד במקביל כמויות אינפורמציה כל כך גדולות, אז הוא פשוט קורס לתוך עצמו. הדבר הכי גרוע הוא שנשים חשופות למגפה הזאת הרבה יותר מגברים, בגלל כמה גורמים. אחד מהם הוא קודקס חברתי: נורמות חברתיות שדורשות מנשים לצמצם פערים בהישגיות מול הגברים. הגברים בבסיסם, ברמת הקוגניטיבית, מאוד מכוונים פתרון, ואילו הנשים מכוונות תהליך. במקום שגברים ילמדו מנשים איך לנהל את החיים שלהם, הנשים מצטרפות לגברים למסע נוראי על פי התהום".

במה זה מתבטא?
"יש משתנה שנקרא OSL - לכל אחד יש סף ריגוש שונה. באופן מסורתי, אצל גברים הוא גבוה בצורה משמעותית מאשר אצל נשים. הפערים האלה הולכים ומצטמצמים במהירות. תוך שלוש-ארבע שנים הגברים והנשים יהיו שווים.
"זה לא שאנחנו, הגברים, הפכנו ליותר נשיים. אתן הפכתן ליותר גבריות - אתן צריכות סף ריגוש דומה לסף ריגוש של גברים, אתן התמכרתן ממש כמונו לאדרנלין, התמכרתן לדופמין - הורמון העונג. אתן סובלות ממש מאותם הסימפטומים, אבל הגרוע מכל הוא שאתן חושבות שאתן מסוגלות לזה. אתן צריכות לרסן את המגפה הזו, כי היא תפגע בכן לא פחות".

איך היא פוגעת בנו?
"היא ממש אוכלת לנו את המוח, במושגים של תהליכי חשיבה והיגיון".

לדוגמה?
"ההרס גורם לזמן תגובה ארוך יותר, לשכחה, היעדר פוקוס, לחץ תמידי. יש אנשים שמדווחים, אפילו, שהם רואים פלאשים של צבעים, שצלילים נשמעים להם יותר חזקים מבעבר. זה פוגע במערכת הלימבית, וגורם להיעדר ויסות רגשי תקין, לסף ריגוש שהולך ועולה. אנחנו צריכים יותר ריגושים. אני צריך לקפוץ בנג'י ממסוק בשביל להרגיש משהו.
"זה משפיע גם על המוח הזוחלי, המערכת ההישרדותית שלנו, במובן של תנועות אוטומטיות. יש אנשים ששולחים את היד באופן בלתי רצוני לסלולר שלהם לבדוק הודעות, מחזורי השינה שלנו נפגעים. יש אנשים שמדווחים על כאבי פנטום. כשהם שוכחים את הטלפון בבית, הם ממש מרגישים שחסרה להם יד. כבר קוראים לסלולר 'האיבד הדיגיטלי'. זה פוגע בכל התפקודים המוחיים שאנחנו יודעים למדוד".

איך נפטרים מהמגפה הזאת?
"כשמרפאים מגפה הדבר החשוב ביותר זה להבין מה הם גורמי הסיכון למגפה. במגפה הדיגיטלית הזאת יש שלושה גורמי סיכון. חשוב לי להדגיש, אני לא אומר לזרוק את הסלולר לים, זה לא פרקטי. אנחנו חיים בעולם שבו צריך להשתמש בצורה מושכלת בטכנולוגיה, שהיא מתת אל, לא פחות מזה".

רק מכבים שריפות

גורם הסיכון הראשון הוא העומס הקוגניטיבי. "זה קורה כשאנחנו נותנים לך לעשות מטלה אחת, ואז בבת אחת מחליפים ונותנים לך לפתור מטלה אחרת. נניח, נותנים לנחקר לפתור תרגילי חשבון ואז מבקשים שייתן שם של כלי עבודה וצבע. %85 מאיתנו יגידו את אותו כלי עבודה וצבע - פטיש אדום. להחלפה הפתאומית במטלות יש מחיר נוראי".

למה?
"כי היית עסוקה במטלה אחת ואז שואלים אותך איפה המפתחות של הצוללת, או שאת צריכה להוציא את הילד מהחוג עכשיו. במצב כזה את תבצעי את המטלה דרך המוח הפרימיטיבי, דרך מעבר למוד 'פייט או פלייט' (הילחם או ברח). מכיוון שאת עושה את זה בצורה אוטומטית, את מבטלת את כל המרחב הפנטסטי של המוח, וזה מוריד בצורה דרמטית את יכולת היצירתיות".

ואיך אתה רואה את זה בעולם החיצוני?
"סביבנו יש אנשים שעובדים יום עבודה שלם כשהם רק מכבים שריפות. זה פוגע בתפקוד ובאפקטיביות שלהם, ובסופו של דבר במוח שלהם".

אז מה הפתרון?
"ההמלצה הראשונה היא לסנן. אנחנו יכולים להחזיק 5-9 פריטים בזיכרון לטווח קצר. התפקיד שלנו כבעלי תבונה לסנן מה שאנחנו מכניסים בכלל לזיכרון העבודה. מאוד קשה לסנן בעידן השפע. כשאת באה לסופר ואת צריכה לסנן סוגי שמפו, זה דורש המון משאבים קוגניטיביים. ולכן צריך לסנן פרואקטיבית. כלומר, להפסיק להתהדר בכמה חברים יש לך בפייסבוק. אנשים מתהדרים שיש להם 5,000 חברים בפייסבוק, השתגעתם? אנחנו מאכילים את המוח בהמון זבל. הגיע הזמן שנצא מקבוצות וואטסאפ, נצא מהפייסבוק, נתחיל לסנן אנשים, נפסיק לקבל אינפורמציה. צריך להתחיל לעשות דבר אחד כל פעם, לסיים מטלה ולעבור הלאה. לא לעשות מטלות בו זמנית, זה לא יעיל בשום מדד".

העולם שלנו לא ידידותי לכזו גישה.
"השתמשו בכל המוח. כשאתם עושים שני דברים במקביל, תחשבו אילו משאבים מוחיים זה דורש. אם אענה לוואטסאפ ובמקביל אנסה לענות לשאלה של הבן שלי, לרוב הבן שלי יסבול מזה. כי שתי המטלות הללו דורשות משאבים שפתיים באזור ברוקה ורניקה. אני לא יכול להתנהל בצורה מקבילה באזור השפתי שלי. אני כן יכול לרוץ על הליכון ולענות לוואטסאפ, אני כן יכול לנהוג ולדבר עם מישהו בטלפון, כי אני משתמש בערוץ אודיטורי ושפתי מול מוטורי.
"אני גם ממליץ לכתוב ממש בכתב. יש קשר, שאנחנו כחוקרים לא יודעים להסביר, בין גוף לנפש. כשאנחנו כותבים את האות אלף, היא נכנסת לנו למוח. כשאנחנו מקלידים את האות אלף, זה לא נכנס. קחו פנקס ועט וחזרו לתקופה של הכתב".

מופצצים בגירויים

גורם הסיכון השני הוא יותר מדי גירויים שבהם אנחנו מופצצים. כמות הגירויים שאנו נחשפים אליהם ביום היא פי מאות אחוזים ממה שהיה לפני עשור. יישומי הטכנולוגיה מחפשים עוד דרכים להיכנס לנו למוח. "העתידנים אומרים שעד שנת 2025 נדבר יותר עם מחשבים מאשר עם בני אדם. בתוך שלוש שנים למזגן שלך לא יהיה שלט, תוכלי רק לדבר איתו".

מה הבעיה עם עומס גירויים?
"אנחנו מוצפים. הבעיה הכי גדולה שזה מציף לנו את המוח בשני הורמונים - הראשון הוא אדרנלין - אנחנו כל הזמן קופצים בנג'י ממסוק, והשני זה דופמין. שני ההורמונים האלה ממכרים, ולכן התמכרנו לגירויים האלו. באוניברסיטות וירג'יניה והרווארד ערכו מחקר לפני שנתיים. הם הכניסו סטודנטים לחדר לבן בגודל של 2X2 שבו לא היו כל גירויים למעט כיסא ושולחן. האנשים שהוכנסו לחדר התבקשו ליהנות מהמחשבות שלהם. הם ישבו שם כ-6-12 דקות. לאחר מכן הם דיווחו שזה היה הדבר הנורא והקשה ביותר שהם עברו בימי חייהם. החוקרים חשבו שאולי הבעיה היא בחדר, אז ביקשו מהם לעשות את זה בערב על הספה בבית. למחרת האנשים חזרו ואמרו שזה יותר קשה מאשר בחדר הלבן, כי הסחות הדעת מקשות עוד יותר.

"בניסוי המשך הכניסו סטודנטים לחדר לבן והוסיפו כפתור אדום. נאמר להם שלחיצה עליו מחוללת שוק חשמלי, ונתנו להם להתנסות בכך. ואז שאלו אותם - כמה אתם מוכנים לשלם כדי לא לקבל שוב את השוק החשמלי. התשובה הממוצעת הייתה חמישה דולר. אבל כשהם התחילו את ניסוי המחשבות (בין 6-12 דקות), שני שליש מהגברים ושליש מהנשים לחצו על הכפתור האדום ונתנו לעצמם שוק חשמלי באופן וולונטרי, ובלבד שלא להשתעמם".

כשאני אומרת לאנשים שהתחביב שלי הוא לבהות, הם די מזועזעים.
"זה מצוין לבהות, ואת יודעת למה? ההרגשה המנטלית היא של רגיעה. מה שקורה לך במוח זה מה שהתגלה לפני כחמש שנים, והוא מילת המפתח היום בתחום: ברירת המחדל של המוח".

מה זה אומר?
"כשאדם שוכב במכונת אמ.אר.איי ולא שומע או רואה כלום, סתם בוהה בחושך, רשת שלמה נדלקת במוח. זה מה שקורה למוח כשהוא בהיעדר גרייה. הדבר הכי מדהים הוא שזה השכל שבמוח".

מה התפקיד של ברירת המחדל של המוח?
"לקחת את הנרטיב של האתמול, לחבר אותו לנרטיב של היום ולייצר ניבויים לגבי מחר. זה לייצר סיפור קוהרנטי מהדבר הזה שנקרא חיים. זו הסיבה שכשאת נכנסת הביתה את יודעת לפתוח את הדלת שלך ולא של השכנים. זו הייתה הדלת שלך אתמול, היום, וסביר להניח שהיא תהיה מחר. אם הרשת הזו של ברירת המחדל לא תפעל, את תיכנסי לסלון של השכנים, כי אין לך יכולת לייצר נרטיב אחיד".

אז הרשת אחראית למיתוסים שגדלנו עליהם.
"ניוטון ישב מתחת לעץ, נפל עליו תפוח, ואז הוא הבין את כוח המשיכה. איינשטיין הלך לטיול על הנהר, ואז הבין את האור, ואת ממד הזמן והמרחב. ארכימדס שכב באמבטיה, ופתאום קפץ 'אאוריקה'. גם אצלנו בחיים הרגעים של 'אאוריקה' הגיעו מרגעים של שקט, כי נתנו לברירת המחדל במוח להיכנס לעבודה".

אז בעידן הנוכחי אנחנו לא נותנים לה מקום?
"אנשים עומדים ברמזור, יש להם רגע אחד של שעמום, אז הם פותחים את הסלולר. אנשים עומדים בקופה בסופר וכבר לא קונים מסטיקים - הם בסלולרי. בפועל אנחנו נותנים לעצמנו שוקים חשמליים כל הזמן, רק לא להשתעמם".

זה בגלל שאנחנו מפחדים להיות עם עצמנו?
"זו התמכרות של המוח לגירויים, לרמת דופמין מסוימת. אנחנו יכולים להרגיש רטט וירטואלי בכיס, לייק בפייסבוק גורם לנו הנאה. אנחנו כל הזמן מנסים ליצור לעצמנו סף ריגוש עם מנות האנדרנלין האלו. הסלולר עוזר לנו לא להשתעמם, אבל הוא מזיק למוח".

אז איך מתמודדים עם הגירויים האלו?
"אנחנו צריכים להשקיט את המערכת, לזהות את החוש הדומיננטי שלנו. לכל אחד יש ערוץ שדרכו הוא מקבל אינפורמציה בצורה אופטימלית. אני, נניח, שומע מאוד טוב. יש אנשים שיש להם זיכרון צילומי, יש אנשים שצריכים לגעת. תנסו לזהות מה החוש הדומיננטי שלכם ונסו דרכו להטמיע דברים. אל תנסו להפעיל את כל החושים, תתמקדו באחד.
"דבר נוסף: נסו להתרגל להיות לבד - בלי גירויים, אנשים, סלולר, מחשב, טלוויזיה או מוזיקה. אם אפשר - רצוי לתרגל את הלבד בטבע. אנחנו לא יודעים למה, אבל לחבק עץ עושה ממש טוב למערכת החיסונית. לראות שדות ירוקים, לשמוע פכפוך של מים - זה מרגיע את המערכת הסימפתטית. כנראה שהטבע זה הממשק הכי טוב לבני האדם".

ומה עם דיאטה דיגיטלית?
"יש טרנד היום למחוק את האפליקציה האהובה עליך, אבל זה כמו דיאטה של צום. אני לא דוגל בזה. המסך של הסלולרי מבוסס על לד שאורך הגל שלו שווה לאורך הגל של השמש. בכל פעם שהעין רואה אותו סגור, המוח שלנו מקבל מסר שהשמש שקעה, ולכן באופן בלתי רצוני כמעט אנחנו מדליקים אותו. ככה אנחנו מרגישים יותר טוב: השמש זורחת שוב. אבל כשזה הדבר האחרון שהמוח שלנו רואה לפני שהוא הולך לישון, הוא מקבל מסר: בוקר טוב, השמש זרחה, ומיד מתרגם את זה להפסקת הפרשת המלטונין, שזה הורמון השינה. זה יכול להתבטא בזה שיהיה לנו קשה להירדם או שנקום הרבה פעמים בלילה. ההמלצה שלי היא לא להראות למוח את הסלולר שעה לפני השינה. זה נכון גם למסכי טלוויזיה שבנויים על הטכנולוגיה הזאת. תחזרו למנורות צהובות ואל תכניסו טלוויזיה לחדר השינה".

מה ההנחיות ביחס לשנת צהריים?
"לישון צהריים זה הדבר הכי בריא. עשר דקות שנת צהריים שוות ערך לשעה וחצי של שנת לילה. 10-15 דקות מספיקות. היום גם חברות גדולות מעמידות חדרי שנת צהריים, כי הן הבינו שטוב לארגון שאנשים יישנו. מחקרים מראים ששנת צהריים קצרה מעלה את האיי.קיו ב-10%".

יותר מדי אפשרויות בחירה

הגורם השלישי שמתייחס אליו בקלש בהקשר של העומס הקוגניטיבי הוא ריבוי האופציות. "הקונספציה בעולם המערבי היא שהמטרה היא להיות מאושרים, זה הגביע הקדוש. ואם זו המטרה, צריך לתת לאדם חופש בחירה. הבעיה היא שכשיש עודף ברירות אתה לא יכול לבחור, ואם בחרת תהיה בדיסוננס".

איך זה בא לידי ביטוי?
"במחקר שנערך בארה"ב הציגו לאנשים בסופר אחד שישה סוגי ריבות ובסופר השני 34 סוגי ריבות ונתנו להם לטעום. כשהיו רק שישה סוגים, 30% מהם קנו ריבה, אבל כשהיו 34 סוגים, רק %3 קנו ריבה. והכי גרוע זה שאלה שקנו במצב של ריבוי אפשרויות הצטערו שלא קנו אחרת".

איך אנחנו יכולים לצמצם את הבחירות?
"המכנה המשותף של סטיב ג'ובס, מארק צוקברג וברק אובמה הוא שהם לובשים את אותם בגדים. אובמה אמר שבכל יום בממוצע הוא צריך לקבל 158 החלטות הרות גורל לאומה האמריקאית, 'אז לפחות איזו חליפה ללבוש אני לא צריך להחליט'. המטרה שלנו זה לצמצם בחירות".

וחוץ מבגדים?
"במשרדים סביבנו יש אנשים שמאז 9 בבוקר דיברו על אותו דבר - איפה נאכל צהריים. הם יצאו ויחזרו מבואסים ויגידו את אותו המשפט: מחר לא נאכל שם. כמה כסף שילמו לכם על בזבוז המשאבים הקוגניטיביים שלכם עד ארוחת הצהריים. בשביל מה? כל החלטה שאתה יכול לצמצם ולהוציא מחייך - תצמצם. תאכל אותו דבר, תלבש אותם בגדים, תעשה כביסה, תבנה פרוטוקול של חיי רוטינה".

אני מתבלבלת בחנויות שיש בהן יותר מדי היצע, אבל מצד שני הכול נהיה יותר גדול, יותר אופציות. מה הרעיון?

"ברמה הקונספטואלית אושר עדיין מתקשר לשפע. אנשים חושבים שיש להם בעיה של חוסר יכולת לקבל החלטה, אבל הבעיה היא חברתית. כל החלטה - לאיזו חנות להיכנס ומה לקנות - מצריכה את הדלק של המוח, גלוקומט, שזה הבסיס לאנרגיה למוח, סוכרים. המוח שלנו חי על סוכר. אנחנו יודעים היום שהחלטה קטנה כמו גדולה צורכת את אותה כמות של סוכרים. כלומר, לקנות רכב או איזה קפה להזמין - צורך את אותה כמות אנרגיה; עם מי להתחתן או איזה בקבוק מים לקנות - אותו דבר. נכון, זה מצריך יותר זמן, אבל אותם משאבים. ולכן כשאת יוצאת לשופינג ואת צריכה לחשוב לאיזו חנות להיכנס ואיזה בגד לבחור זה מעייף. זה באמת צורך את הדלק שלך".

אז מה המסקנה שלך?
"אנחנו צריכים לנקות מערכות. ישנה עייפות של קבלת החלטות, כי אנחנו אמורים לקבל הרבה החלטות קטנות וגדולות במקביל.

"במחקרים שנערכו על שופטים, גילו שהם נתנו הרבה חנינות לאסירים בעיקר בבוקר, כשהם היו עירניים. לפני ארוחת הצהריים הם לא נתנו חנינות, ואחרי ארוחת הצהריים הם היו שבעים ונתנו יותר חנינות. אופי קבלת ההחלטות השתנה על פני היום ביחס לארוחות שלהם ועד כמה הם שמרו על קשב. יש השפעה לזמן של היום על תהליכי קבלת ההחלטות שלנו. כל לילה כדאי להכין רשימה של ההחלטות שאנחנו אמורים לקבל למחרת, ולתעדף אותן. את ההחלטות החשובות כדאי לקבל בבוקר ואת הפחות חשובות בערב. לקראת הצהריים רצוי למקם את ההחלטות הכי פחות חשובות".

וכשאנחנו תקועים בחוסר יכולת להחליט?
"כדאי לקרוא הרבה. אחת הבעיות שלנו בקבלת החלטות היא שאנחנו שקועים בדילמות שלנו. אני עסוק באיזה רכב לקנות, איזו שמלה, או איזה מטבח. במצב כזה כדאי לפתוח ספר טוב. ספר מעורר את נוירוני המראה שמעודדים אמפתיה. כשאת קוראת ספר מהמאה ה-16 על שפחה באנגליה, את עוזבת את עצמך לרגע, ואת נהיית היא, את נכנסת לתוך עולם הדילמות שלה ויוצאת מעצמך, מהפרספקטיבה של עצמך. ואז פתאום ההחלטות נעשות ברורות".

ומה עם לפגוש חברים אמיתיים?
"זה מעולה. חברים זה השותף המשלים. לכל אחד מאיתנו יש המיספרה דומיננטית. המיספרה ימין היא היותר הוליסטית בתהליכי קבלת ההחלטות, היא רואה את התמונה המלאה. המיספרה שמאל היא היותר אנליטית, היא כמו טבלת אקסל - היא רואה פרטים. היא חשובה לפיתוח מיומנות אנליטיות. כשאנחנו צריכים לקבל החלטה חשובה כדאי להתייעץ עם מישהו שההמיספרה השולטת שלו היא זאת שמשלימה את שלנו. ככה אפשר לקבל החלטות מושכלות שגם יורדות לפרטים וגם רואות את התמונה הרחבה".

הצפה

מדוע נשים סובלות יותר מהצפה?
"כי גבר יודע שהוא לא יכול ללכת וללעוס מסטיק באותו הזמן, פשוט אין לנו את הקואורדינציה לזה, אז אנחנו סלחניים כלפי עצמנו, מבינים את המגבלות. אם מישהו מתקשר אליי, אין לי בעיה להגיד לו: 'תמתין, אני שולח מייל'. אבל אם מדובר באישה היא תשלח מייל, תדבר בטלפון וגם תענה לוואטסאפ ותטפל בחוג של הילד. כלומר, היא תעשה הרבה מטלות במקביל. נשים חושבות שהן מסוגלות לעשות הכול. המוח הגברי והנשי הם אותם מוחות, הם לא יודעים לעשות דברים במקביל. תנסי לחשוב על שני דברים - תל אביב וירושלים, אדום וכחול. אי אפשר, זה או זה או זה".

עובדה שאנחנו עושות דברים במקביל. "את עושה את זה על אוטומט. והמוח שלנו מתעתע בנו. זה הדבר היחיד שהוא עושה ממש טוב, לשקר אותנו. בטעויות אופטיות מאוד קל לראות את זה, אבל, בעצם, המציאות היא סוג של טעות אופטית. נלך ונשאל אנשים: 'אתה נהג טוב יחסית לממוצע?' הרוב יגידו שכן. נשאל, האם אתה חברותי יותר מהממוצע? הרוב יגידו שכן. כנ"ל לגבי אינטליגנציה".

אבל יש ממוצע, אז איך זה יכול להיות?
"כי המוח שלנו מתעתע בנו כדי שנרגיש טוב עם עצמנו. מחקר שנערך לפני כמה שנים הוכיח שאנשים שחושבים שהם טובים במולטי-טסקינג, במציאות מבצעים גרוע את המטלות, לוקח להם הכי הרבה זמן והם סובלים מבעיות קוגניטיביות, הם פשוט פוגעים בעצמם".

למה הנשים בסיכון יותר מגברים

לדברי ד"ר בקלש ישנם 4 הבדלים בתהליכי חשיבה בין נשים לגברים, בהקשר של המהפכה הדיגיטלית.

"הבדל ראשון הוא באוריינטציה. האוריינטציה של הגבר היא פנימית, כל מה שמעניין אותו זה הוא - עכשיו חם לו, קר לו, הוא רעב. פרופ' סיימון ברון-כהן טען שאוטיזם משקף מצב קיצון של מוח גברי. אצל נשים זה בדיוק ההפך. האוריינטציה היא חיצונית. כשילכו לקניות הן תמיד יקנו לעוד מישהו. הן מסתכלות על העולם ברמה המוטיבציונית, מחפשות שיהיה טוב לכולם. בעידן הזה המוצף בדרישות, אתן כל הזמן בחוץ, לא חושבות על עצמכן. אתן מתפזרות לגמרי, מאבדות את עצמכן, שוכחות לישון כמו שצריך, שוכחות לדאוג לפנות זמן עם עצמכן, שוכחות לדאוג לעצמכן. אתן שוכחות את עצמכן בספסל האחורי באוטו".

"ההבדל השני הוא הבדל של מוטיבציה. מחקרי פסיכולוגיה מצאו שיש, בגדול, שני סוגי מוטיבציה בעולם - קידום ומניעה. מוטיבציה של קידום היא יותר גברית - יותר מהר, יותר חזק, כל הזמן יותר. לעומת זאת, מוטיבציה נשית מבוססת מניעה - רק שלא יקרה אסון, שהכול יהיה בסדר. זו חשיבה שקשורה לצורך בהרמוניה. בעידן הסלולרי מתקיים שיח גברי, כי מה שמאפיין אותו זה לשדרג, וכל הזמן מציעים לך לשדרג, לא רק את המחשב, אלא את החיים. להחזיר את עצמנו לעצמנו, זאת מוטיבציה נשית שנעלמת מהעולם.

"ההבדל השלישי הוא קשב. אצל נשים הקשב מופנה יותר לאינפורמציה שלילית מאשר לחיובית. כשהמוטיבציה שלך היא קידום, אז הקשב שלך הוא לאייפון החדש, לאוטו החדש, בוא תראה איך אתה יכול יותר. בעידן כזה, שבו אנחנו מוצפים באינפורמציה, מאוד חשוב לאן אתה מפנה את הקשב, ונשים מפנות אותו יותר לצד השלילי, ולכן חשופות יותר להפרעות פסיכולוגיות. הן קולטות את הצד הרע והשלילי של המציאות, כי זאת האינפורמציה שבה הן מאביסות את המוח שלהן.

"ההבדל האחרון הוא עיבוד מידע. אצל גברים הוא סלקטיבי, לעומת זאת נשים מעבדות מידע במקביל, ולכן חשופות יותר להשפעות ההרסניות. כי אני, כגבר, אשים אותך בצד ואענה למייל, ואת תדברי במקביל, תעבדי מידע בצורה שתגרום להרס תאי מוח יותר מהיר".
מה הפתרון שאתה מציע לנשים?
"להבין מה מגבלות הכוח, להבין עד כמה אתן חשופות למגפה הזאת, אתן חייבות לא לוותר ולא לתת לנו להרוס את העולם".

# data[].attributes.attachment_link.title
חשבתם שאתם יודעים לעשות הרבה דברים במקביל? חוקר המוח מזהיר: "למולטי טאסקינג" יש מחיר

# data[].attributes.attachment_link.description
מה עושה למוח שלנו האבסת היתר של גירויים ומידע, ולמה נשים חשופות לפגיעה הרבה יותר מגברים ● חוקר המוח ד"ר תומר בקלש ערך במשך שנים מניפולציות על המוח כדי לדחוף לנו יותר פרסום ● עכשיו הוא חושף את הדרכים שבהן נוכל להדוף את המתקפה

# data[].attributes.headline
"השטן גר בטלפון": עשירי ארה"ב פתחו במאבק להרחקת ילדיהם ממסכים - אמריקה - הארץ

# data[].attributes.subject
"השטן גר בטלפון": עשירי ארה"ב פתחו במאבק להרחקת ילדיהם ממסכים - אמריקה - הארץ

# data[].attributes.attachment_link.title
"השטן גר בטלפון": עשירי ארה"ב פתחו במאבק להרחקת ילדיהם ממסכים

# data[].attributes.attachment_link.description
הורים ברחבי ארה"ב הבינו את כוחם הממכר של מלבנים בוהקים על ילדיהם והחלו מתאגדים כדי לפעול נגד התופעה. מהגבלות על שעות שימוש ועד למשטרת השמרטפיות - כך נראה קו החזית במאבק

# data[].attributes.headline
המלצה על שיטה ללכידה חכמה של מאמרים וסרטונים | MC Forum קהילה ומרכז סדנאות למנהלים

# data[].attributes.subject
המלצה על שיטה ללכידה חכמה של מאמרים וסרטונים | MC Forum קהילה ומרכז סדנאות למנהלים

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
שיווק באינטרנט

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
פורום שיווק
b2b שיווק

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
קורסים בשיווק

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
שיווק דיגיטלי

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
אסטרטגיה שיווקית

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
שיווק לחברות b2b

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
שיווק באמצעות 
 שיווק בין עסקים

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
תוכן
שיווק במדיה חברתית

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
שיווק באינטרנט

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
קידום באמצעות רשתות חברתיות

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
שיווק לעסקים

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
ניהול השיווק

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
אסטרטגיה שיווקית

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
שיווק למתקדמים

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
שיווק למנהלי שיווק

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
הרדכות בשיווק

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
הדרכות למנהלי שיווק

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
ייעוץ שיווקי

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
אמסי פורום
ייעוץ בשיווק b2b

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
רעיונות שיווק b2b

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
בניית אסטרטגיית  שיווק

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
הרצאות שיווק b2b

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
בת חן גרינברג

# data[].attributes.attachment_link.title
המלצה על שיטה ללכידה חכמה של מאמרים וסרטונים | MC Forum קהילה ומרכז סדנאות למנהלים

# data[].attributes.attachment_link.description
כלי מצויין שאנחנו ממליצות עליו שמאפשר ניהול חכם של התכנים אותם אתם מעוניינים לצרוך באופן יעיל, אבל מה שהכי חשוב זה לעשות בו שימוש מושכל כדי לא ליפול למלכודת של עוד מקום שבו שומרים חומרים, מעין "בית קברות לתוכן" לא מנוהל שכזה. ואלו הם יתרונותיו

# data[].attributes.headline
בעקבות הזמן האבוד – שיטות אפקטיביות לניהול הזמן   – המגזין של חשבונית ירוקה

# data[].attributes.subject
בעקבות הזמן האבוד – שיטות אפקטיביות לניהול הזמן   – המגזין של חשבונית ירוקה

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
"אנשים נוטים לחשוב שזמינות גבוהה ועבודה אינטנסיבית הם מדד לתפוקה גבוהה ולניצול טוב של הזמן, אבל האמת היא הפוכה", פותחת ואומרת בת-חן גרינברג, מייסדת MC-FORUM ואחת המרצות הבולטות בישראל לניהול זמן ובניית שולחן עבודה דיגיטלי.

בריאיון עם בת-חן, היא מספרת איך חוסכים הרבה זמן בכל יום עבודה ונשארים בסופו עם הרבה יותר אנרגיה.

-

אם גם לכם הזמן נעלם בלי לדעת לאן, אם ניגשתם לקריאת הריאיון הזה כדי לברוח ממטלה אחרת, ואם אתם שואלים את עצמכם "זה הזמן לקרוא עכשיו, אולי אחזור אליה אחר כך?" אז כן, זה הזמן וזאת הכתבה בשבילכם. היא תגרום לכם להספיק יותר, להתמקד במטלות ולהבין מתי הזמן הנכון עבורכם לבצע מסימות שונות. היא תיקח לכם כ-5 דקות לקריאה ועוד כ-5 דקות לעיכול.

-

בת-חן, מהי לדעתך הבעיה הגדולה בניהול זמן היום?

"אחת הבעיות הגדולות בעבודה משרדית מול מחשב היא הפיצול המטורף בין סוגי המשימות השונות. אנחנו מקבלים מיילים, עונים לשיחות טלפון, מנהלים שיחות חולין, עורכים פגישות פרונטליות פנימיות וחיצוניות, מקבלים וואטסאפ מהגננת, מהלקוח ומהחברות ועל הדרך נכנסים לפייסבוק להגיב, לעדכן או לשווק. וכל זה עוד לפני שהגענו לעבודה עצמה.

כל פעולה כזו שונה במהותה מהאחרת ומצריכה אנרגיה מנטלית שונה לחלוטין. הזיג-זג הבלתי נגמר בין משימות בעלות אופי שונה הוא לא אפקטיבי ומתיש ביותר למוח שלנו. אני מצביעה על הפיצול הזה, ומסבירה איך לפתור אותו בפירוט, כי הוא הדבר שהכי משפיע על היכולת שלנו לבצע עבודה איכותית בריכוז וביעילות.

על מה מבוססת ההדרכה שלך?

היא מבוססת על שולחן העבודה הדיגיטלי שלי - שאותו אני משכללת ומשפרת כל הזמן. ביסודה, השיטה גורסת כי זמן הוא המשאב היקר ביותר שלנו לצמיחה. היא מנפצת שני מיתוסים מרכזיים:

האחד הוא שעבודה צריכה להיעשות ויהי מה, גם אם היא "הולכת קשה". אם משימה מסוימת מסתבכת, לדוגמא אני נאבקת עם הכנת מצגת, והעבודה לא שוטפת לי, זה לא הזמן הנכון עבורי לעשות אותה. יהיה נכון להעביר אותה ביומן ליום אחר או שעה אחרת ולסיים אותה בחצי מהזמן והאנרגיה הנדרשת למשימה.

השני הוא הטעיית הזמינות: אנחנו קושרים בין זמינות גבוהה לאפקטיביות גבוהה. אנשים חושבים שאם הם עונים על מייל מיד כשהוא נכנס אז הם אפקטיבים אבל זו טעות נוראית שגורמת להםו לטפל רק בדברים הדחופים אבל להזניח את הדברים החשובים והלא-דחופים, כמו משימות אסטרטגיות לטווח בינוני וארוך

מה עושים עם הלחץ לתת מענה מהיר כל הזמן?

להבין קודם כל שהלחץ להיות זמינים נמצא הרבה פעמים בתוכנו, בלי קשר למציאות וללא קשר בין החשיבות שאנחנו מייחסים לזמינות לבין מבחן התוצאה בשטח. אנחנו לא עובדים בהצלת חיים, ואין סיבה לענות למייל מיד כשהוא נחת אצלי בתיבה. הדבר הראשון שצריך להבין הוא שעל הצורך שלנו, במיוחד בישראל, לדחוף קדימה כל הזמן ובכל החזיתות, אנחנו משלמים מחיר מאוד גבוה ברמת התפוקה ולראייה ישראל נמצאת במיקום נמוך במדד תפוקת העובדים העולמית.

אז תכל'ס, איך מגבירים את הפרודוקטיביות?

יש המון מה לעשות. לדוגמא, להוריד את המולטי-טאסקינג התקשורתי שלנו. תאמו ציפיות עם הסביבה והסבירו לכל מי שצריך - לקוחות, עובדים, ספקים, בני זוג וכולי - שבמקרים דחופים מתקשרים, ושתשובות לתקשורת כתובה יגיעו תוך כמה שעות או לכל המאוחר למחרת. מסר כזה מעורר הערכה ומשדר סדר ורצינות.

השלב השני הוא לקבץ משימות בעלות אופי דומה ולבצע אותן ביחידת זמן אחת. למשל, בכל יום שעה מסוימת מוקדשת לשיחות טלפון; בחלון זמן אחר אכתוב פוסטים בפייסבוק; בחלון זמן אחר אכין מסמך עבודה; בחלון אחר אענה למיילים; ויום אחד בשבוע אעשה מרתון פגישות פרונטליות.

בזמן שאנחנו עושים פעולה מסוימת, שאר אמצעי התקשורת עוברים ל'השתקה'. לדוגמא, לא לענות למייל תוך כדי שיחה טלפונית ולא לענות לווצאפ תוך כדי כתיבת מייל.

"כל דבר בעתו ועת לכל דבר"

עוד מושג חשוב בניהול זמן הוא HIME - High Impact Minimum Energy (תגידו שלוש פעמים היימה והמונח הזה כבר לא ייצא לכם מהראש). הכלל הוא פשוט - לכל משימה יש את נקודת הזמן והמקום שבה אנחנו יוצרים תפוקה מקסימלית במינימום אנרגיה. זו הנקודה בה אנחנו מבצעים את הפעולה בצורה מיטבית במאמץ מינימלי.

בת-חן מדגימה את העיקרון באמצעות פגישות בשעות הבוקר. "אם שעות הבוקר הן המקדש הפרטי שלי, זאת תהיה טעות לקבוע פגישה ב-9:00 בבוקר. אם אתם יודעים שתילחצו מהפקקים ומצב רוח טוב היא לא התכונה הבולטת שלכם בשעות האלו, ה-HIME שלכם לפגישות בוקר הוא נמוך. עדיף שתנצלו את השעות לפעילות ברמת HIME גבוהה, בין אם זו כתיבה יצירתית, הכנת דוח, או אפילו ריצת בוקר, אם זו פעילות שהגדרתם לעצמכם כחלק מהלו"ז היומי. המשימה של כל אחד היא למצוא את השעה המתאימה, שבה רמת ה-HIME גבוהה, לכל משימה. זה מצריך אימון והקשבה לתחושה הפנימית".

"המסר שלי הוא כזה: להיות עסוקים כל הזמן לא אומר שאתם עובדים נכון. ברוב המקרים, ההיפך הוא הנכון. קחו את הזמן לקבץ משימות, לתכנן את היום בצורה מודעת, לבדוק מתי אתם במיטבכם לביצוע משימה כזו או אחרת - ותראו איך היום שלכם כבר הופך יעיל ומהנה יותר" .

הטבה בלעדית - 10% הנחה לסדנה

רוצים להספיק יותר בפחות זמן? לסיים את היום עם יותר אנרגיה ובחיוך?
קבלו 10% הנחה לסדנת"בניית שולחן עבודה דיגיטלי - סדנה פרקטית לניהול יעיל של הזמן"

למימוש ההטבה, שילחו מייל אל שירלי וציינו שהגעתם דרכנו! shirly@mc-forum.co.il

לפרטים נוספים ולהתרשמות מההמלצות > לחצו כאן

# data[].attributes.attachment_link.title
בעקבות הזמן האבוד - שיטות אפקטיביות לניהול הזמן

# data[].attributes.attachment_link.description
"אנשים נוטים לחשוב שזמינות גבוהה ועבודה אינטנסיבית הם מדד לתפוקה גבוהה ולניצול טוב של הזמן, אבל האמת היא הפוכה", פותחת ואומרת בת-חן גרינברג, מייסדת MC-FORUM ואחת המרצות הבולטות בישראל לניהול זמן ובניית שולחן עבודה דיגיטלי. בריאיון עם בת-חן, היא מספרת איך חוסכים הרבה זמן בכל יום עבודה ונשארים בסופו עם הרבה יותר אנרגיה.

# data[].attributes.headline
בעקבות הזמן האבוד: 3 כלי ווב לשולחן עבודה דיגיטלי מתוקתק – המגזין של חשבונית ירוקה

# data[].attributes.subject
בעקבות הזמן האבוד: 3 כלי ווב לשולחן עבודה דיגיטלי מתוקתק – המגזין של חשבונית ירוקה

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
במאמר הראשון בסדרה ראינו איך אפשר לארגן את יום העבודה כדי להשיג אפקטיביות מרבית במינימום מאמץ. הפעם, בת-חן משלימה את המסע בעקבות הזמן האבוד עם 3 כלים דיגיטליים שיעשו לכם סדר מופתי בשולחן העבודה ובעומס המידע והמשימות שלכם.

כל התוכן אצלכם ב- Pocket

Pocket הוא כלי לכידה לתכנים והפתרון לכל העצמאים שפותחים אינסוף טאבים בדפדפן כי "יש כל כך הרבה מאמרים חשובים שמתישהו נגיע אליהם". אל תזלזלו בתחושת המחנק, הלחץ וההחמצה שמעורר העומס הויזואלי הקבוע הזה.

כדי להתמודד עם עומס התכנים, Pocket מאפשר לשמור תכנים וסרטונים לקריאה מאוחרת. Pocket לוכד רק את הטקסטים והסרטונים שבדף, כך שהתכנים שהוא לוכד נקיים לחלוטין מבאנרים, פרסומות, סרגלי ניווט ועוד, דבר שמאפשר לנו לקרוא את התוכן בחצי מהזמן.

חשוב להבין ש-Pocket הוא לא התחנה האחרונה לתכנים, אלא תחנת מעבר בלבד. אם קראתם ומיציתם, מחקו את התוכן. אם אתם רוצים לעבוד עם התוכן שקראתם, העבירו אותו למייל, לגוגל דרייב או לכלי אחר שמשמש אתכם.

כמה דברים חשובים על השימוש ב-Pocket:

1. הורידו אותו מחנות התוספים של כרום, בנייד או בטאבלט שלכם.

2. כשאתם מורידים אותו, עשו זאת לכל המכשירים איתם אתם עובדים כדי לסנכרן ולרכז את כל התכנים כשתהיו מעוניינים לקרוא אותם ביום ושעה ייעודיים לקריאה (שימו לב: אל תקראו את מה ששמרתם בפוקט בזמן שאתם עובדים ו/או בודקים מיילים. להיפך - רצוי בכלל לא לקרוא את הפוקט בלפטופ אלא דווקא בטאבלט כשאתם לא ליד שולחן העבודה) .

3. אפשר לשמור בו רק תכנים שנפתחים בדפדפן (כלומר, ניוזלטרים או תכנים ברשתות חברתיות תצטרכו לפתוח בדפדפן כדי ללכוד ב-Pocket)

4. כל המאמרים בו קריאים גם באופליין, כך שאתם לא חייבים חיבור לאינטרנט כדי לצפות בסרטונים או במאמרים ששמרתם. מה שהופך אותו לכלי עבודה מצוין בזמן טיסות, בין פגישות או שכיבה בסלון.

5. אם אתם רוצים להחזיר תוכן מסוים לתיבת המייל שלכם, אין בעיה. פשוט חברו כלי נוסף כמו IFTTT ויש לכם סנכרון מושלם ושולחן עבודה מנוהל!

כרטיסיות למשימות - Google Keep

סביר להניח שגם אתם מנהלים את התקשורת שלכם בכלים מבית גוגל: מייל, הנגאאוט, צ'אט ודרייב. אחד המרכיבים שמשלימים את סט הכלים הגוגליים הללו הוא Google Keep, המספק לכם מחברת, לוח משימות ושולחן השראה דיגיטלי.

Google Keep מאפשר לכם לפתוח כרטיסיות עבודה בכל תחום שתרצו. תוכלו להעתיק לכרטיסיה לינק, תמונה, סקיצה ששרבטתם ועוד. עם הורדת הווידג'ט תוכלו ללכוד מידע, ליצור לוח השראה, לנהל רשימת מטלות, לסנכרן עם היומן ולשתף אחרים.

כדי לעבוד איתו באופן חכם - שימרו אותו פתוח אצלכם בלפטופ כל הזמן, כך שתוכלו כל הזמן לרוקן אותו ולהעביר משימות ממנו למייל וליומן.

Padlet - לוח לרעיונות, השראה ותוכן

Padlet דומה במהותו שלו ל-Google Keep, אבל מציע חווית משתמש מעוצבת ונוחה יותר מהראשון לניהול מאגר רעיונות ומידע. ב-Padlet תוכלו ליצור לוחות לכל נושא שתרצו: השראה, תחביבים, תמונות מהחופשה, או חומר רקע למצגת עסקית. בכל לוח תוכלו ליצור עמודות נושא, גם הן בצורת כרטיסיות, ולצרף תמונות, לינקים, הקלטות ועוד. באפליקציה תוכלו להוסיף גם תמונות שצילמתם בנייד ולשתף חברי צוות או לקוחות בלוחות שיצרתם.

למי הכי טוב להשתמש בפאדלט? למי שנותן שירותים לאחרים בחברה - כך לא תצטרכו לשלוח חומרים במייל אלא כולם מתחברים ללוח אחד וממנו מורידים את החומרים הויזואלים בקלות ובמהירות.

קחו את הזמן, במקום לרדוף אחריו

אברהם לינקולן אמר פעם שאם הוא היה נדרש לחטוב עץ ב-6 שעות, הוא היה מקדיש את 4 השעות הראשונות להשחזת הגרזן. ניהול זמן ועבודה עם כלים נוחים הם תהליכים שצריכים ללמוד, להטמיע ולהתאמן עליהם. קחו את הזמן להכיר את הכלים הדיגיטליים, או הירשמו לסדנה הקרובה ותכירו את השיטה שתלווה הרגלי העבודה החדשים שתסגלו לעצמכם.

הטבה בלעדית - 10% הנחה לסדנה

רוצים להספיק יותר בפחות זמן? לסיים את היום עם יותר אנרגיה ובחיוך?
קבלו 10% הנחה לסדנת"בניית שולחן עבודה דיגיטלי - סדנה פרקטית לניהול יעיל של הזמן"

למימוש ההטבה, שילחו מייל אל שירלי וציינו שהגעתם דרכנו! shirly@mc-forum.co.il

לפרטים נוספים ולהתרשמות מההמלצות > לחצו כאן

# data[].attributes.attachment_link.title
בעקבות הזמן האבוד: 3 כלי ווב לשולחן עבודה דיגיטלי מתוקתק

# data[].attributes.attachment_link.description
במאמר הראשון בסדרה ראינו איך אפשר לארגן את יום העבודה כדי להשיג אפקטיביות מרבית במינימום מאמץ. הפעם, בת-חן משלימה את המסע בעקבות הזמן האבוד עם 3 כלים דיגיטליים שיעשו לכם סדר מופתי בשולחן העבודה ובעומס המידע והמשימות שלכם.

# data[].attributes.headline
Distracted? Let's make technology that helps us spend our time well 

# data[].attributes.subject
Distracted? Let's make technology that helps us spend our time well 

# data[].attributes.body
Tristan Harris | TEDxBrussels

# data[].attributes.attachment_link.title
Distracted? Let's make technology that helps us spend our time well | Tristan Harris | TEDxBrussels

# data[].attributes.attachment_link.description
This talk was given at a local TEDx event, produced independently of the TED Conferences. An "Organic" label for technology that respects our time - http://timewellspent.io/ Tristan Harris is a design thinker, philosopher and entrepreneur - most recently focused on Design Ethics.

# data[].attributes.body
Why you should work Smarter Not Harder :-)

# data[].attributes.attachment_link.title
Why you should work Smarter Not Harder !!

# data[].attributes.attachment_link.description
Uploaded by Nguyễn Việt Hùng on 2017-05-16.

# data[].attributes.body
Why you must leave time to get bored

# data[].attributes.attachment_link.title
How boredom can lead to your most brilliant ideas

# data[].attributes.attachment_link.description
Do you sometimes have your most creative ideas while folding laundry, washing dishes or doing nothing in particular? It’s because when your body goes on autopilot, your brain gets busy forming new neural connections that connect ideas and solve problems. Learn to love being bored as Manoush Zomorodi explains the connection between spacing out and creativity.

# data[].attributes.body
Put out less fires

# data[].attributes.body
Just remember to give yourself an occasional gift of disconnection.

# data[].attributes.headline
הרצאה על הצד השני של

# data[].attributes.body
הרצאה על הצד השני של טכנולוגיה. מה אנחנו יודעים על שימוש בטכנלוגיה עכשיווית ומה אנחנו עוד לא יודעים, אבל כדאי מאוד שנדע לטובת שיפור ההצלחות האישיות שלנו בחיים.

# data[].attributes.attachment_link.title
יעל מן שחר - מהו איזון טכנולוגי (טוקהאוס 2016 )

# data[].attributes.attachment_link.description
הרצאה על הצד השני של טכנולוגיה. מה אנחנו יודעים על שימוש בטכנלוגיה עכשיווית ומה אנחנו עוד לא יודעים, אבל כדאי מאוד שנדע לטובת שיפור ההצלחות האישיות שלנו בחיים.

# data[].attributes.body
We get serious with the amount of apps we've to deal with

# data[].attributes.attachment_link.title
There's Too Many Apps For That - Pork Street

# data[].attributes.attachment_link.description
We get serious with the amount of apps we've to deal with. We'll be making sketches at the Websummit, see you there ;) (Pork Street is a group of comedians working out of a former sausage factory in Ireland making sketches every Monday and Thursday).

# data[].attributes.body
Morning Rituals of Tony Robbins, Oprah, Steve Jobs, Lady Gaga and the Most Successful People

# data[].attributes.attachment_link.title
Morning Rituals of Tony Robbins, Oprah, Steve Jobs, Lady Gaga and the Most Successful People

# data[].attributes.headline
בלוג חשבונית ירוקה 1

# data[].attributes.body
בלוג חשבונית ירוקה 1

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
"אנשים נוטים לחשוב שזמינות גבוהה ועבודה אינטנסיבית הם מדד לתפוקה גבוהה ולניצול טוב של הזמן, אבל האמת היא הפוכה", פותחת ואומרת בת-חן גרינברג, מייסדת MC-FORUM ואחת המרצות הבולטות בישראל לניהול זמן ובניית שולחן עבודה דיגיטלי.

בריאיון עם בת-חן, היא מספרת איך חוסכים הרבה זמן בכל יום עבודה ונשארים בסופו עם הרבה יותר אנרגיה.

-

אם גם לכם הזמן נעלם בלי לדעת לאן, אם ניגשתם לקריאת הריאיון הזה כדי לברוח ממטלה אחרת, ואם אתם שואלים את עצמכם "זה הזמן לקרוא עכשיו, אולי אחזור אליה אחר כך?" אז כן, זה הזמן וזאת הכתבה בשבילכם. היא תגרום לכם להספיק יותר, להתמקד במטלות ולהבין מתי הזמן הנכון עבורכם לבצע מסימות שונות. היא תיקח לכם כ-5 דקות לקריאה ועוד כ-5 דקות לעיכול.

-

בת-חן, מהי לדעתך הבעיה הגדולה בניהול זמן היום?

"אחת הבעיות הגדולות בעבודה משרדית מול מחשב היא הפיצול המטורף בין סוגי המשימות השונות. אנחנו מקבלים מיילים, עונים לשיחות טלפון, מנהלים שיחות חולין, עורכים פגישות פרונטליות פנימיות וחיצוניות, מקבלים וואטסאפ מהגננת, מהלקוח ומהחברות ועל הדרך נכנסים לפייסבוק להגיב, לעדכן או לשווק. וכל זה עוד לפני שהגענו לעבודה עצמה.

כל פעולה כזו שונה במהותה מהאחרת ומצריכה אנרגיה מנטלית שונה לחלוטין. הזיג-זג הבלתי נגמר בין משימות בעלות אופי שונה הוא לא אפקטיבי ומתיש ביותר למוח שלנו. אני מצביעה על הפיצול הזה, ומסבירה איך לפתור אותו בפירוט, כי הוא הדבר שהכי משפיע על היכולת שלנו לבצע עבודה איכותית בריכוז וביעילות.

על מה מבוססת ההדרכה שלך?

היא מבוססת על שולחן העבודה הדיגיטלי שלי - שאותו אני משכללת ומשפרת כל הזמן. ביסודה, השיטה גורסת כי זמן הוא המשאב היקר ביותר שלנו לצמיחה. היא מנפצת שני מיתוסים מרכזיים:

האחד הוא שעבודה צריכה להיעשות ויהי מה, גם אם היא "הולכת קשה". אם משימה מסוימת מסתבכת, לדוגמא אני נאבקת עם הכנת מצגת, והעבודה לא שוטפת לי, זה לא הזמן הנכון עבורי לעשות אותה. יהיה נכון להעביר אותה ביומן ליום אחר או שעה אחרת ולסיים אותה בחצי מהזמן והאנרגיה הנדרשת למשימה.

השני הוא הטעיית הזמינות: אנחנו קושרים בין זמינות גבוהה לאפקטיביות גבוהה. אנשים חושבים שאם הם עונים על מייל מיד כשהוא נכנס אז הם אפקטיבים אבל זו טעות נוראית שגורמת להםו לטפל רק בדברים הדחופים אבל להזניח את הדברים החשובים והלא-דחופים, כמו משימות אסטרטגיות לטווח בינוני וארוך

מה עושים עם הלחץ לתת מענה מהיר כל הזמן?

להבין קודם כל שהלחץ להיות זמינים נמצא הרבה פעמים בתוכנו, בלי קשר למציאות וללא קשר בין החשיבות שאנחנו מייחסים לזמינות לבין מבחן התוצאה בשטח. אנחנו לא עובדים בהצלת חיים, ואין סיבה לענות למייל מיד כשהוא נחת אצלי בתיבה. הדבר הראשון שצריך להבין הוא שעל הצורך שלנו, במיוחד בישראל, לדחוף קדימה כל הזמן ובכל החזיתות, אנחנו משלמים מחיר מאוד גבוה ברמת התפוקה ולראייה ישראל נמצאת במיקום נמוך במדד תפוקת העובדים העולמית.

אז תכל'ס, איך מגבירים את הפרודוקטיביות?

יש המון מה לעשות. לדוגמא, להוריד את המולטי-טאסקינג התקשורתי שלנו. תאמו ציפיות עם הסביבה והסבירו לכל מי שצריך - לקוחות, עובדים, ספקים, בני זוג וכולי - שבמקרים דחופים מתקשרים, ושתשובות לתקשורת כתובה יגיעו תוך כמה שעות או לכל המאוחר למחרת. מסר כזה מעורר הערכה ומשדר סדר ורצינות.

השלב השני הוא לקבץ משימות בעלות אופי דומה ולבצע אותן ביחידת זמן אחת. למשל, בכל יום שעה מסוימת מוקדשת לשיחות טלפון; בחלון זמן אחר אכתוב פוסטים בפייסבוק; בחלון זמן אחר אכין מסמך עבודה; בחלון אחר אענה למיילים; ויום אחד בשבוע אעשה מרתון פגישות פרונטליות.

בזמן שאנחנו עושים פעולה מסוימת, שאר אמצעי התקשורת עוברים ל'השתקה'. לדוגמא, לא לענות למייל תוך כדי שיחה טלפונית ולא לענות לווצאפ תוך כדי כתיבת מייל.

"כל דבר בעתו ועת לכל דבר"

עוד מושג חשוב בניהול זמן הוא HIME - High Impact Minimum Energy (תגידו שלוש פעמים היימה והמונח הזה כבר לא ייצא לכם מהראש). הכלל הוא פשוט - לכל משימה יש את נקודת הזמן והמקום שבה אנחנו יוצרים תפוקה מקסימלית במינימום אנרגיה. זו הנקודה בה אנחנו מבצעים את הפעולה בצורה מיטבית במאמץ מינימלי.

בת-חן מדגימה את העיקרון באמצעות פגישות בשעות הבוקר. "אם שעות הבוקר הן המקדש הפרטי שלי, זאת תהיה טעות לקבוע פגישה ב-9:00 בבוקר. אם אתם יודעים שתילחצו מהפקקים ומצב רוח טוב היא לא התכונה הבולטת שלכם בשעות האלו, ה-HIME שלכם לפגישות בוקר הוא נמוך. עדיף שתנצלו את השעות לפעילות ברמת HIME גבוהה, בין אם זו כתיבה יצירתית, הכנת דוח, או אפילו ריצת בוקר, אם זו פעילות שהגדרתם לעצמכם כחלק מהלו"ז היומי. המשימה של כל אחד היא למצוא את השעה המתאימה, שבה רמת ה-HIME גבוהה, לכל משימה. זה מצריך אימון והקשבה לתחושה הפנימית".

"המסר שלי הוא כזה: להיות עסוקים כל הזמן לא אומר שאתם עובדים נכון. ברוב המקרים, ההיפך הוא הנכון. קחו את הזמן לקבץ משימות, לתכנן את היום בצורה מודעת, לבדוק מתי אתם במיטבכם לביצוע משימה כזו או אחרת - ותראו איך היום שלכם כבר הופך יעיל ומהנה יותר" .

הטבה בלעדית - 10% הנחה לסדנה

רוצים להספיק יותר בפחות זמן? לסיים את היום עם יותר אנרגיה ובחיוך?
קבלו 10% הנחה לסדנת"בניית שולחן עבודה דיגיטלי - סדנה פרקטית לניהול יעיל של הזמן"

למימוש ההטבה, שילחו מייל אל שירלי וציינו שהגעתם דרכנו! shirly@mc-forum.co.il

לפרטים נוספים ולהתרשמות מההמלצות > לחצו כאן

# data[].attributes.attachment_link.title
בעקבות הזמן האבוד - שיטות אפקטיביות לניהול הזמן

# data[].attributes.attachment_link.description
"אנשים נוטים לחשוב שזמינות גבוהה ועבודה אינטנסיבית הם מדד לתפוקה גבוהה ולניצול טוב של הזמן, אבל האמת היא הפוכה", פותחת ואומרת בת-חן גרינברג, מייסדת MC-FORUM ואחת המרצות הבולטות בישראל לניהול זמן ובניית שולחן עבודה דיגיטלי. בריאיון עם בת-חן, היא מספרת איך חוסכים הרבה זמן בכל יום עבודה ונשארים בסופו עם הרבה יותר אנרגיה.

# data[].attributes.attachment_link.title
Morning Rituals of Tony Robbins, Oprah, Steve Jobs, Lady Gaga and the Most Successful People

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
מחשב לכל ילד, מקרן במקום לוח, מצגות פאואר פוינט, אייפדים וספרים דיגיטליים, למידה באמצעות תוכנות וסיכומי שיעור באתר הקורס: העולם הדיגיטלי משתלט בשנים האחרונות על בתי הספר במדינות רבות, בזכות מהפכת הטכנולוגיה ובעידודן הנלהב של ענקיות ההייטק מעמק הסיליקון, שפועלות בשיתוף ממשלות כדי להטמיע את המוצרים שלהן במערכות החינוך כבר מגיל הגן.

אולם דווקא בלב־לבה של תעשיית הטכנולוגיה יש בית ספר אחד שאוסר על השימוש בה. זהו בית הספר האנתרופוסופי בשיטת ולדורף, השוכן בלוס אלטוס, עיר קטנה מדרום לסן פרנסיסקו - לא רחוק מהמטות של אפל, גוגל, מיקרוסופט, HP ושורה ארוכה של חברות הייטק גדולות. בית הספר הזה אוסר על שימוש בטכנולוגיה מכל סוג שהוא. את מקומם של מסכי המחשב, הסמארטפונים והמחשבונים תופסים עפרונות, מסרגות ולעתים גם בוץ. הפילוסופיה החינוכית מתמקדת בפעילות פיזית ולמידה יצירתית בעזרת הידיים. אנשי החינוך האנתרופוסופי טוענים כי מחשבים מדכאים חשיבה יצירתית ותשומת לב לסביבה, ומונעים תנועה וקשר בין אנשים.

בית ספר עם מסרים כאלה נשמע כמו הדבר האחרון שמנהלי חברות הייטק היו רוצים לקדם. ברחבי ארצות הברית יש כיום כ־160 בתי ספר מסוג זה, אבל מה היה קורה אם עשרות אלפי בתי ספר אמריקאיים רגילים היו מקבלים השראה מהפילוסופיה של ולדורף ואוסרים גם הם על טכנולוגיה, במקום ליישם את החזון הדיגיטלי של עמק הסיליקון? סביר להניח שבכירי ההייטק אינם מעוניינים שיגדל כאן דור שיתחנך על התנגדות לטכנולוגיה וצמצום השימוש בה לטובת אינטראקציות נטולות פס רחב ומהירות מעבד.

אפשר גם להניח שאנשי הייטק, שמשקיעים את מרצם בתחום וידועים כמאמצים ראשונים ונרגשים של טכנולוגיות חדשות, יהיו נלהבים במיוחד להכיר לילדיהם את הסגולות של מכשירים מתקדמים כמו האייפון, טלוויזיה חכמה, טאבלטים וגאדג'טים אחרים שהפכו לחלק בלתי נפרד מחייהם.

אולם המציאות שונה: לא פחות מ־75% מהתלמידים בבית הספר ולדורף בעמק הסיליקון הם ילדיהם של בכירים בחברות ההייטק שבאזור - יזמים, חוקרים למדעי המחשב באוניברסיטת סטנפורד, בנקאי השקעות, מנהלי קרנות הון סיכון ומנהלים של כמה מהחברות הגדולות בעולם.

"אלה הם האנשים שמסבירים לציבור את הסגולות של המוצרים הטכנולוגיים שהם מייצרים, ובו בזמן הם מחליטים שהילדים שלהם ילכו לבית ספר שלא עושה שימוש בטכנולוגיה הזאת", אמר ל"ביזנס אינסיידר" אדם אלטר, מרצה לתקשורת באוניברסיטת ניו יורק, שפירסם לאחרונה את הספר Irresistible: The Rise of Addictive Technology and the Business of Keeping Us Hooked, העוסק בהתמכרות לטכנולוגיה ובאינטרס העסקי של חברות ההייטק לשמר אותה בקרב צרכנים.

כנראה שמנהלי ההייטק יודעים מה טוב לילדיהם שלהם. אחרי הכל, רבים מהם הקימו חברות טכנולוגיה אחרי שלמדו בבתי ספר נטולי מחשבים ומסכים, בעידן אנלוגי שבו לא היו אלטרנטיבות ללוח וגיר, עיפרון ומחק וספרים מנייר. הם למדו לפתח יצירתיות בלי שאמרו להם שאינטראקציה בין ילדים מגבירה אותה, חברותיים בלי שהיו צריכים לנזוף בהם להוציא את הראש מהמסך, והם רצו אחרי כדור בלי שלימדו אותם שפעילות גופנית מסייעת לצלילות הדעת ולפעילות המוחית.

בבגרותם, בזמן שהם שולחים את ילדיהם לבית ספר נטול טכנולוגיה שמזכיר יותר את בית הספר שלהם מאשר בית ספר ממוצע בארצות הברית ב־2017, הם עצמם נוהרים אחת לשנה לפסטיבל ברנינג מן, שאליו אסור להם להכניס סמארטפונים או מחשבים, ובו הם מתרגשים מהאפשרות להיות במשך ימים בלי קליטת אינטרנט.

אם מנהלי ההייטק עצמם מכירים בחשיבות של הוצאת טכנולוגיה ממסגרות חינוכיות וחברתיות, אולי הגיעה העת שהם יתחילו להשקיע זמן, מאמץ וכסף בקידום הפילוסופיה הזאת לציבור הרחב, במקום לקדם את הדגם הבא של האייפון. הם בוודאי כבר רכשו את כל המיומנויות הנדרשות לעשות זאת.

# data[].attributes.attachment_link.title
בוץ לכל ילד: המקרה המוזר של בית הספר בו לומדים הילדים של בכירי ההיי-טק

# data[].attributes.attachment_link.description
מחשב לכל ילד, מקרן במקום לוח, מצגות פאואר פוינט, אייפדים וספרים דיגיטליים, למידה באמצעות תוכנות וסיכומי שיעור באתר הקורס: העולם הדיגיטלי משתלט בשנים האחרונות על בתי הספר במדינות רבות, בזכות מהפכת הטכנולוגיה ובעידודן הנלהב של ענקיות ההייטק מעמק הסיליקון, שפועלות בשיתוף ממשלות כדי להטמיע את המוצרים שלהן במערכות החינוך כבר מגיל הגן.

# data[].attributes.attachment_link.title
Real Time with Bill Maher: New Rule - The Right to Disconnect (HBO)

# data[].attributes.attachment_link.description
Subscribe to the Real Time YouTube: http://itsh.bo/10r5A1B In his editorial New Rule, Bill Maher observes how technology has allowed work to encroach upon our social lives, and suggests we build a wall between the office and the home. Original air date: July 15, 2016.

# data[].attributes.attachment_link.title
How to Focus - Learn How You Can Focus Without Getting Distracted

# data[].attributes.attachment_link.description
Being focused is a skill. In this day and age, we have all kinds of distraction, from cell phones to video games and easy access to anything and everything, as well as a million and one options, it's easy to lose focus when we are distracted by so many options.

# data[].attributes.attachment_link.description
Me commentary on the epic work place battle of Man vs Chair. Here's me Patreon: http://www.patreon.com/ozzyman Check out me shop: http://www.teespring.com/stores/ozzymanreviews Instagram: https://www.instagram.com/ozzymanreviews/ Twitter: https://twitter.com/OzzyManReviews Source vid here. 5 minute fight in total: https://youtu.be/FydMvyM857M Fair Dealing - satire, parody, commentary, review

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
תאגיד השידור הישראלי

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
תאגיד השידור

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
כאן | יוטיוב

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
כאן | תאגיד השידור הישראלי

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
הימנעות ממטלה לא ...

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
כאן - תאגיד השידור הישראלי

# data[].attributes.attachment_link.title
מכירים את אלה ש... | דחיינים

# data[].attributes.attachment_link.description
מכירים את אלה שדוחים הכל לרגע האחרון? מסתבר שהם קורבן של האבולוציה האנושית. העולם מלא בדחיינים שונים מסיבות שונות. הימנעות ממטלה לא נעימה, חשש מכישלון, וכן, לפעמים פשוט טימטום כללי. כאלה שבטוחים שאם יקחו הפסקה קטנה העניינים יסתדרו מאליהם. הבעיה היא שבדרך כלל דחיית הקץ לא משפרת את המצב.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
To realize how outdated the five-day, 40-hour workweek is, you have to know where it came from.

Before 1900 the average American worker worked more than 60 hours a week. A standard schedule was ten-hour days, six days a week. The only structural limits to working were lighting and religion. You stopped working when it was too dark to see or to go to church. It was exhausting. It was often fatal.

Unions helped turn this around. In 1916, railroad unions demanded an eight-hour work day, largely because work after that point correlated with a rise in accidents and death. The railroads declined. So workers went on strike. America's rail system nearly came to a halt.

This was during World War I, when transporting military equipment by rail was vital to national security. President Woodrow Wilson, desperate to get the trains moving, asked congress to write an eight-hour railroad work day into law. He told a joint session in 1916:

I have come to you to seek your assistance in dealing with a very grave situation which has arisen out of the demand of the employees of the railroads engaged in freight train service that they be granted an eight-hour working day ... I turn to you, deeming it clearly our duty as public servants to leave nothing undone that we can do to safeguard the interests of the nation.

It worked. Congress passed the Adamson Act, and overtime pay after an eight-hour day became railroad workers' right.

Twenty years later, the New Deal pushed for broader workers' rights. It used the Adamson Act as a template, as no one wanted to favor one field over another. The eight-hour, five-day workday was standardized for all industries.

Eighty years later this work schedule - originally designed for the endurance constraints of railroad depot workers - has become so ingrained that we rarely question it, regardless of profession.

Which is crazy.

The biggest employment change of the last century is the number of careers that shifted from physically exhausting to mentally exhausting. From doing stuff with your arms to doing stuff with your head.

Since the constraints of physically exhausting jobs are visible, we took decisive action when things weren't working, like the Adamson Act. But the limits of mentally exhausting jobs are nuanced and less visible, so we get trapped in a spot where most of us work a schedule that doesn't maximize our productivity, yet we do nothing about it.

Every person I've worked with comes back from vacation saying some variation of the same thing:

"Now that I had some time to think, I've realized ..."

"With a few days to clear my mind, I figured out ..."

"While I was away I got this great idea ..."

The irony is that people can get some of their most important work done outside of work, when they're free to think and ponder. The struggle is that we take time off maybe once a year, without realizing that time to think is a key element of many jobs, and one that a traditional work schedule doesn't accommodate very well.

Not all jobs require creativity or critical thinking. But those that do function better with time devoted to wandering and being curious, in ways that are removed from scheduled work but actually help tackle some of your biggest work problems.

It's just hard to do that because we're set on the idea that a typical work day should be eight uninterrupted hours seated at your desk. Tell your boss you found a trick that will make you more creative and productive, and they ask what you're waiting for. Tell them that your trick is taking a 90-minute walk in the middle of the day, and they say no, you need to work. Another way to put this is that a lot of workers have thought jobs without much time to think.

David Leonhardt of the New York Times recently wrote about former Secretary of State George Shultz, who carved out time to sit and wonder:

His hour of solitude was the only way he could find time to think about the strategic aspects of his job. Otherwise, he would be constantly pulled into moment-to-moment tactical issues, never able to focus on larger questions of the national interest. And the only way to do great work, in any field, is to find time to consider the larger questions.

That last sentence is crucial for anyone whose jobs involves strategy, analysis, creativity, innovation, managing people, non-structured decision-making, or really anything outside of repetitive tasks.

The "moment-to-moment tactical issues" Shultz refers to are what happens in the office during the eight-hour, five-day workweek. Meetings. Spreadsheets. Meetings. Phone calls. Meetings.

The "larger questions" often can't be tackled at work, because creativity and critical thinking require uninterrupted focus - like going for a walk or sitting quietly on a couch by yourself. Or a bike ride. Or talking to someone outside your field.

Steve Jobs did most of his serious conversations while walking. Tim Armstrong spends four hours a week just thinking. Jeff Weiner does something similar. Jack Dorsey famously wanders about. Someone once asked Charlie Munger what Warren Buffett's secret was. "I would say half of all the time he spends is sitting on his ass and reading. He has a lot of time to think."

Amos Tversky, the late collaborator of Nobel-winning psychologist Daniel Kahneman, once said "the secret to doing good research is always to be a little underemployed. You waste years by not being able to waste hours."

The same is true for a lot of jobs.

The traditional eight-hour work schedule is great if your job is repetitive, customer-facing, or physically constraining. But for the large and growing number of "knowledge jobs," it might not be.

You might be better off taking two hours in the morning to stay at home thinking about some big problem.

Or go for a long mid-day walk to ponder why something isn't working.

Or leaving at 3pm and spend the rest of the day envisioning a new strategy.

It's not about working less. It's the opposite: A lot of knowledge jobs basically never stop, and without structuring time to think and be curious you wind up less efficient during the hours that are devoted to sitting at your desk cranking out work.

There's never going to be an Adamson Act for knowledge workers who need time to think. It's up to you to figure it out. The first step is realizing that taking time in the middle of your day to do stuff that doesn't look like work is the most important part of your work day.

# data[].attributes.attachment_link.title
The Advantage Of Being A Little Underemployed

# data[].attributes.attachment_link.description
To realize how outdated the five-day, 40-hour workweek is, you have to know where it came from. Before 1900 the average American worker worked more than 60 hours a week. A standard schedule was ten-hour days, six days a week. The only structural limits to working were lighting and religion.

# data[].attributes.attachment_link.title
ישראל הרחק מאחור: מסתבר שלעבוד פחות משתלם הרבה יותר

# data[].attributes.attachment_link.description
הישראלים עובדים המון אבל התפוקה שלהם נמוכה בהרבה מבמדינות אחרות. הסטטיסטיקה מלמדת: בכל הנוגע לקשר שבין שעות לאיכויות בעבודה, פחות זה לגמרי יותר

# data[].attributes.attachment_link.description
Our best ideas come when we're calm. When our mind is at ease. It's important to Breathe. Focus on the breath. In, and out, like the waves. Find your center. Relax and ignite your creativity. (video taken in Big Sur, California)

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
ניהול עומס עבודה

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
לעבוד בלי לחץ

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
ניהול של משימות בעבודה

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
איזון בחיים בין קריירה למשפחה

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
ניהול נכון של תיבת מייל

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
בת חן גרינברג

# data[].attributes.attachment_link.title
בת-חן גרינברג מדגימה את השיטה שלה לבניית שולחן עבודה דיגיטלי

# data[].attributes.attachment_link.description
בסדנת ניהול זמן חכם , בת-חן גרינברג מלמדת כלי ווב ושיטות עבודה חדשניות לניהול עומסים בעבודה. הסדנה מקלה משמעותית על יום העבודה ומאפשרת לעמוד בכל המשימות מבלי לחוש לחץ ועומס יומיומי.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
בכתבת הוידאו הבאה של CBC News מסוקרת הטעות הנפוצה שגורמת לנו להאמין שבאמצעות עמידה בריבוי משימות בו זמנית אנחנו יעילים יותר.

חוקרים בתחום קוראים לזה: "תשומת לב חלקית מתמשכת"
חושבים שאחת התכונות החזקות שלכם היא יכולת המולטיטסקינג שלכם??
מוזמנים לנסות את המבחן בכתבה (מתחיל ב- 0:54 שניות) ולעדכן אותנו.
ישנה מלחמה על תשומת הלב שלנו ... ואנחנו מפסידים.

מחקר של חברת Mounting מצביע כי בעידן המידע שבו אנו חיים במצב של הסחת דעת תמידית על ידי שטף של התראות וריבוי משימות.

למשל בעבודה, שימו לב באיזו תדירות הודעת דוא"ל, טקסט, וואטסאפ או הודעה מרשת חברתית (פייסבוק, טוויטר, לינקדאין, וכו ') מסיחים את תשומת הלב שלכם. אין אפילו צורך להיות פעילים בשביל להיות מוסחים - צליל או אור מהבהב המציין הודעה חדשה הוא כל מה שנדרש כדי לתפוס את תשומת ליבנו.

השאלה היא, מהי ההשפעה הפרטית והקולקטיבית של הסחת הדעת שלנו?

היכולת לריבוי משימות היתה אמורה להיות מיומנות שבאה לשפר את הפרודוקטיביות האישית, אך מחקרים מראים שיש לה את האפקט ההפוך.

לדברי ג'ון מדינה, ביולוג וסופר ההתפתחותי של חוקי המוח, המוח שלנו אינו בנוי עבור ריבוי משימות ובעצם היכולת הזו ממש מאיטה אותנו ומגבירה בכ-50% את כמות השגיאות.( 1)

מחקרים אחרים מצאו כי מולטיטסקינג מגביר את תחושת הלחץ ומוריד את ה-IQ באופן זמני.

ההשפעה של מולטיטסקינג על היכולות הקוגניטיביות שלנו היא כמו לילה בלי שינה או עישון מריחואנה. ( 2) מחקר אחר אף מעריך את ההשפעות השליליות של עלות ה- multitasking בכלכלה העולמית בכ- 450 מיליארד $ בשנה! ( 3)

בהתחשב בכך שאנחנו עוסקים בריבוי משימות כמעט בכל מקום, חב' Fuze ערכה סקר הבודק את מידת ריבוי המשימות במהלך פגישות. עם תשובות של יותר מ -2,000 עובדים, הסקר מצא ש:

* 92% מהנשאלים הודו בריבוי משימות במהלך פגישות
* 41% אחוזים הודו בריבוי משימות "לעתים קרובות" או "כל הזמן"

בהתחשב בכמות הזמן שאנחנו מבלים בישיבות -אנחנו מבזבזים הרבה זמן בחוסר מיקוד במשימות ושיחות רנדומליות. אבל, הסחת הדעת שלנו היא לא לגמרי מרצון או אפילו מודעת.

תשומת הלב שלנו נמצאת תחת מצור ואנחנו רק מגיבים, כמו הכלבים של פבלוב, לקריאתה של התראה חדשה. למעשה, על פי ספק סלולארי מרכזי, האדם הממוצע בודק את הנייד שלו כ -150 פעמים ביום. ( 4)

שרון זלצברג, המחברת של "אושר אמיתי בעבודה", מתארת את האתגר שבלאמן את עצמנו להיות "unitaskers" בעולם ריבוי משימות.( 5)

גם אם זה נשמע מנוגד להגיון, הרגעת המיקוד שלנו לזמן קצוב במרווחים קבועים מחדדת את תשומת הלב והופכת את המוח גמיש יותר, מה שהופך את אלו המתמקדים במשימה אחת כל פעם ליעילים יותר.

אז תעשו לכם מנהג לקחת למשל עשר דקות מנוחה על כל שעה של עבודה.

המאמר המלא [אנגלית]: https://blog.fuze.com/the-high-cost-of-multitasking-infographic/

וכך אנחנו נראים ונשמעים מהצד בזמן מולטיטסקינג:
רוצים ללמוד איך לעמוד במשימות מבלי להרגיש לחץ ועומס יומיומי. הצטרפו לסדנה המצליחה של בת-חן גרינברג על "כלים ושיטות לעבודה בעידן המידע"

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
שיווק באינטרנט

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
פורום שיווק
b2b שיווק

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
קורסים בשיווק

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
שיווק דיגיטלי

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
אסטרטגיה שיווקית

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
שיווק לחברות b2b

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
שיווק באמצעות 
 שיווק בין עסקים

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
תוכן
שיווק במדיה חברתית

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
שיווק באינטרנט

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
קידום באמצעות רשתות חברתיות

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
שיווק לעסקים

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
ניהול השיווק

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
אסטרטגיה שיווקית

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
שיווק למתקדמים

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
שיווק למנהלי שיווק

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
הרדכות בשיווק

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
הדרכות למנהלי שיווק

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
ייעוץ שיווקי

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
אמסי פורום
ייעוץ בשיווק b2b

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
רעיונות שיווק b2b

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
בניית אסטרטגיית  שיווק

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
הרצאות שיווק b2b

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
בת חן גרינברג

# data[].attributes.attachment_link.title
מותו של המולטי-טסקר | MC Forum קהילה ומרכז סדנאות למנהלים

# data[].attributes.attachment_link.description
בכתבת הוידאו הבאה של CBC News מסוקרת הטעות הנפוצה שגורמת לנו להאמין שבאמצעות עמידה בריבוי משימות בו זמנית אנחנו יעילים יותר. חוקרים בתחום קוראים לזה: "תשומת לב חלקית מתמשכת" חושבים שאחת התכונות החזקות שלכם היא יכולת המולטיטסקינג שלכם?? מוזמנים לנסות את המבחן בכתבה (מתחיל ב- 0:54 שניות) ולעדכן אותנו.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
קצת לפני למעלה משנה, חברת Tower Paddle Boards החלה לאפשר לעובדים לעזוב עד שעת הצהריים והציעה 5% השתתפות ברווחי החברה עבור כל עובד.

היזם והמנכ"ל של החברה סטפן ארסטול (Stephan Aarstol), שמעיד על עצמו כמי שמנהל בצורה יעילה את הזמן שלו ומסוגל לעבוד הרבה פחות שעות מאחרים שהוא מכיר, לקח החלטה כשהקים את החברה שלו למכירת גלשני סאפ.

הוא החליט להעסיק רק אנשים בעלי יכולות ניהול זמן דומות לשלו ולתת להם הצעה טובה יותר בתהליך.

ב -1 ביוני 2015, החל מבחן בן שלושה חודשים ובו כל החברה עברה לעבודה של חמש שעות בהן כולם עובדים 08:00-13:00 .

עברה למעלה משנה והם עדיין עובדים 5 שעות ביום!

סטפן מתאר במילותיו שלו את התהליך אותו עברה החברה:

"...כאשר השקנו את תכנית הפיילוט, רציתי לתת לעובדים שלי שני דברים:

ראשית, רציתי לתת להם את חייהם בחזרה, לתת להם אפשרות לצאת בכל יום בשעה אחת אַחַר הַצָהֳרַיִים כל עוד הם הוכיחו שהיה להם יום פרודוקטיבי
שנית, רציתי לשלם להם טוב יותר עבור המאמץ הממוקד שיידרש.

השכר שלהם לשעת עבודה כמעט הוכפל בין לילה בעקבות השתתפות ב- 5% מהרווחים.

לפני כן, עובד עושה 40,000 $ בשנה שזה בערך 20 $ לשעה (40,000 $ מחולק 2,000 שעות בשנה). תכנית ההשתתפות ברווחים איפשרה כ -8,000 $ לאדם, אותו עובד עכשיו יקבל 48,000 $ בעבור 1,250 שעות בשנה. כך שהשכר לשעה שלהם קפץ ל 38.40 $.

היה לי מאוד חשוב לא להגדיל הוצאות החברה בכלל ולא לקחת שום סיכון כספי.

בתמורה, היתה לי דרישה לא פשוטה בכלל: כל אחד מחברי הצוות שלי צריך להיות פי שתיים יותר פרודוקטיבי מכל עובד ממוצע. היה לנו רף גבוה של פרודוקטיביות ברורה לפני זה והוא לא השתנה. אמרתי להם שהם צריכים להבין איך לעשות את זה כל העבודה מעכשיו בחמש שעות בלבד-אבל וידאתי שתהיה עבורם תמיכה: כולנו היינו יחד בעסק. אם מישהו לא יעמוד בזה, הוא יפוטר. הלחץ היה אמיתי, אבל כך גם התמריץ לעמוד באתגר.

שבוע העבודה של העובדים הפך לפתע טוב יותר מאשר בשבועות שלמים של חופשה של אנשים אחרים.

התוצאות היו מדהימות. נוספנו לרשימת ה-5000 חברות בעלות הצמיחה המהירה ביותר באמריקה בשנים האחרונות (אנחנו מדורגים # 239 בשנת 2015). השנה, צוות של 10 עובדים יפיק 9 מיליון $ בהכנסות.

כדי לוודא שאנחנו לא נוגסים ביותר ממה שאנחנו יכולים ללעוס, כיניתי את הפיילוט "שעות הקיץ" על מנת להגדיר את הציפייה כי עלינו לחזור לשעות עבודה מסורתיות בסתיו.

זה נתן קצת מרחב כדי לעקוב אחר כל דבר שעלול להשתבש. הייתי מודאג כי שעות שירות הלקוחות ושעות פתיחת החנות המופחתות שלנו פירושם הפחתה שווה בהכנסות.

תחושת הבטן שלי אמרה לי כי על העסקת אנשים טובים יותר, מאושרים וכאלו שיהיו מוכנים לצאת מגדרם תהווה פיצוי על המגבלות האלה, אבל היינו חייבים להוכיח זאת. לקחתי בחשבון ירידה קלה, אבל חשבתי שההשפעה לאורך זמן תהיה שווה את זה.

המציאות הראתה כי לא ספגנו ירידה בכלל. ההכנסות השנתיות שלנו לשנת 2015 היו למעלה מ -40%. כשאני אומר לאנשים שהצוות שלי עובד רק חמש שעות ביום, התגובה שלהם היא תמיד, "זה נחמד, אבל זה לא יעבוד בשבילי." יום העבודה 9-ל -5 (או גרוע) הוא כל כך מוטמע בנו שזה קשה לדמיין משהו אחר.

כחברה בתעשייה שמקדשת אורח חיים בריא ופעילות ספורטיבית, המותג שלנו כולו קשור ברעיון של איזון בין עבודה לחיים בריאים. הרעיון שצריך לעבוד בצורה שונה, אם אנחנו רוצים באמת לחיות אחרים, היה קרוב לליבנו.

אבל אם תשאל אותי, אנחנו יותר של סוכנות שיווק באינטרנט שבמקרה בבעלותה גם מותג גלישה. אין שום סיבה שכמעט כל חברה שבה נתח גדול של עובדים בעלי ידע לא תוכל לקצץ בשעות שלה בכ -30% ועדיין להצליח.

הנתונים כנגד שעות עבודה מנופחות מוכרים לכולנו ואין צורך לחזור עליהם. בני אדם אינם מכונות; הפרודוקטיביות יורדת ככל שאתה מדוכא יותר. מהצד השני, נמצא כי עובדים מאושרים יותר הם פרודוקטיביים יותר. לממש את התשוקות שלך, לטפח את מערכות היחסים שלך לאורך זמן ולהישאר פעיל נותן לך יותר אנרגיה רגשית ופיזית שמאפשרת לך בסופו של דבר לעשות את העבודה שלך היטב...

אבל יש גם את הצד שמדברים עליו פחות בנוגע ליום עבודה קצר יותר.
בספרם של סנדהיל מליינת'ן ואלדר שפיר : "למה המשמעות של מעט היא כל כך רבה" הם כותבים שכשיש פחות זמן נוצר צורך בפרודוקטיביות מוגברת שנקראת "Focus Dividends" מקיצור יום העבודה לחמש שעות. ניהול זמן הוא הכרחי ומחייב שפעילויות בעלות ערך גבוה יקחו עדיפות על פני פעיליות משניות.

כיצד כולם יכולים לעבוד פחות
יום עבודה של חמש שעות כנראה לא מתאים לכולם. אך עבור הרוב המכריע, פחות שעות יוצרות תפוקה גבוהה יותר. כל זה אינו אפשרי אלא אם אתה מיישם את הערונות הבאים:

1. להחיל את הכלל 80-20 - בטח שמעת את זה קודם, אבל זה קריטי. עיקרון הפארטו הידוע מכתיב כי 80% מהייצור מגיעים מ -20% של מאמצים. אם אתה יכול לזהות %20 מהפעילויות האלו ביום העבודה הטיפוסי של החברה שלך, אתה תהיה מסוגל לחתוך את השאר.

2 . לעבור לחשוב פרודקטיבי- הפסק למדוד את העבודה בשעות והתחל למדוד בתוצאות. רוב העובדים אינם מקבלים שכר לפי שעות. הם מקבלים משכורת גלובלית משום שהרעיונות והחשיבה שלהם אינם עובדים לפי שעון מ -9 עד 5; הם מקבלים את הרעיונות שלהם במקלחת, בזמן ארוחת הצהריים ולפני שהם קמים מהמיטה.
תכנית ההשתתפות ב-5% מהרווחים במקביל לקיצור יום העבודה הייתה דרך לתגמל על פרודוקטיביות, לא על שעות עבודה.

3 . גישת ה- "תמיד זמין"- אחת ההסתייגויות הכי הגדולות במעבר ליום עבודה של חמש שעות היה צמצום השעות של מחלקת שירות הלקוחות שלנו. חששתי שאם נחתוך את שעות הפתיחה שלנו בחצי, נאבד חצי מהעסק שלנו. אבל אנחנו לא עובדים במכולת, אחרי הכל; הלקוחות שלנו קונים גלשנים חדשים אולי אחת לחמש שנים. זה לא משנה מתי היינו פתוחים כל עוד הלקוחות שלנו ידעו מהן השעות שלנו. אותו הדבר הוכיח את עצמו עם הטלפונים שלנו. אנחנו עדיין מקבלים בערך את אותו המספר של שיחות בכל יום, רק בקצב מהיר. ורבים מאלה ששואפים להיות בקשר עם החברה "בשירות עצמי" עושים זאת באמצעות אתר האינטרנט שלנו.

4 . שימוש בטכנולוגיה כדי להגביר את יעילות- יום העבודה של חמש שעות חשף נקודות תורפה שהוסתרה על ידי עבודה לפי שעות. כדי לאפשר למחסנאים ולשירות הלקוחות שלנו לעבוד 30% פחות (ללא הגדלת הצוות שלנו), היינו צריכים פתרון יצירתי על מנת לשרת את אותו מספר של לקוחות בפחות זמן. הפתרון המתבקש היה אוטומציה. במחסן, צמצמנו את זמן האריזה והמשלוח שלנו באמצעות תוכנה. בשירות לקוחות, שיפצנו את דף השאלות הנפוצה שלנו ויצרנו הדרכות וידאו כדי לסייע ללקוחות לעזור לעצמם.

ברגע שאתה שם אילוץ זמן על עבודה, זה מכריח אותך לחשוב איך אתה יכול להכניס את הטכנולוגיה על מנת לעשות את העבודה השחורה כך התפוקה שלך לא תסבול. למדנו שגם בתרבות העכשווית שדורשת סיפוק מיידי, אין צורך להיות זמין כל היום. אתה רק צריך לתקשר מתי ואיך אתה זמין.

5 . אל תגביל את עצמך עד שבוע 25 שעות ביממה- העובדים שלי יודעים שהם תמיד יכולים ללכת מהמשרד ללא תחושת אשמה בשעה אחת אַחַר הַצָהֳרַיִים והרוב עושים זאת רוב הזמן. אבל לא נאסר מידי פעם לעבוד 12 שעות כאשר הנסיבות אכן קריטיות. המפתח הוא כי תקופות עומס אלה חייבות להיות יוצאות דופן ואשר בהן העובד נדרש אליהם מתוקף אחריותו האישית וזה לא בא כדרישה.

להעביר את עובדי החברה ל-5 שעות עבודה ביום היתה אחת ההחלטות הכי הקשות שעשיתי אי פעם, אבל היום העובדים שלי הם מאושרים יותר, פרודוקטיביים יותר ומשקיעים יותר בעסק. התחלתי לקבל קורות חיים של אנשים בחברות מקומיות בעלי ביצועים גבוהים מבלי שבכלל פרסמנו משרות. הצלחנו לגייס אנשים מוכשרים מאוד ממקומות עבודה שבהם הם הרוויחו משכורות גבוהות לבוא לעבוד בטאואר עבור הרבה פחות.

יום אחד, כאשר נהיה חברה גדולה, נוכל לשלם לאנשים 80K ועד 100K ועדיין לתת להם ללכת הביתה בשעה אחת. כשיגיע היום הזה, אני מוכן להתערב שאנחנו נחטוף את כל הכישרונות הגדולים ביותר מכל חברה אחרת בעיר. בכל מקרה, אחרי הכל, הניסוי הזה הוא רק בן שנה, וזה לא נעצר כאן.

ליחצו כאן למאמר [באנגלית] באתר www.fastcompany.com
רוצים ללמוד איך אפשר לעבוד ביעילות מבלי להרגיש לחץ ועומס יומיומי? הצטרפו לסדנה המצליחה של בת-חן גרינברג על "ניהול זמן בעידן הדיגיטל"

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
שיווק באינטרנט

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
פורום שיווק
b2b שיווק

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
קורסים בשיווק

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
שיווק דיגיטלי

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
אסטרטגיה שיווקית

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
שיווק לחברות b2b

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
שיווק באמצעות 
 שיווק בין עסקים

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
תוכן
שיווק במדיה חברתית

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
שיווק באינטרנט

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
קידום באמצעות רשתות חברתיות

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
שיווק לעסקים

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
ניהול השיווק

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
אסטרטגיה שיווקית

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
שיווק למתקדמים

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
שיווק למנהלי שיווק

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
הרדכות בשיווק

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
הדרכות למנהלי שיווק

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
ייעוץ שיווקי

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
אמסי פורום
ייעוץ בשיווק b2b

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
רעיונות שיווק b2b

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
בניית אסטרטגיית  שיווק

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
הרצאות שיווק b2b

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
בת חן גרינברג

# data[].attributes.attachment_link.title
מה קרה לחברה שעברה ל-5 שעות עבודה ביום? | MC Forum קהילה ומרכז סדנאות למנהלים

# data[].attributes.attachment_link.description
קצת לפני למעלה משנה, חברת Tower Paddle Boards החלה לאפשר לעובדים לעזוב עד שעת הצהריים והציעה 5% השתתפות ברווחי החברה עבור כל עובד. היזם והמנכ"ל של החברה סטפן ארסטול (Stephan Aarstol), שמעיד על עצמו כמי שמנהל בצורה יעילה את הזמן שלו ומסוגל לעבוד הרבה פחות שעות מאחרים שהוא מכיר, לקח החלטה כשהקים את החברה שלו למכירת גלשני סאפ.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Bat-chen Grinberg is the founder of the training centre for B2B marketers, , and the creative director of FailCon. Prior to that Bat-chen was responsible for establishing the first international distribution network of its kind in the field of media and film productions, developing the international market for documentaries, including the award-winning animated war documentary, "Waltz with Bashir."

I met with Bat-Chen met at a beautiful workspace environment for WeWork Sarona in Tel-Aviv, entrepreneurs, freelancers, startups and small businesses. Nothing could have prepared me for this very special encounter. Bat-chen was lavish in her marketing advice and stories and about her journey and success. I'm so excited to share the details of our conversation with you.

How the movie "Waltz with Bashir" Almost Didn't Happen

"Waltz with Bashir" is a heartbreaking masterpiece. Its powerful story breaks the barriers of time and space, penetrates your heart and simultaneously builds and destroys your faith in mankind.

It's hard to believe that at one point, its director, Ari Folman, didn't believe in its international appeal.

At age 27, while Bat-chen was working for Channel 8, she was asked to join a meeting with Ari Folman and Channel 8's former General Manager Sinai Abt.

Together with the GM, she watched the first segment that Folman had created.
"Our jaws dropped," she says, "the entire scene was just overwhelming."
The appeal of the movie was clear to both Bat-chen and Channel 8's GM. They appealed to Folman to join them on their already booked trip to Toronto, explaining that this would help them secure funding.

She couldn't believe it when Folman said NO. In fact, his reply was:

"Excuse me young lady, but this is a war that happened in Israel. No one in the world has even heard about it....this will never be distributed around the world. No one cares about a minor war that happened in a minor place in the world, called Israel."

Bat-chen couldn't believe it. She couldn't believe that Folman didn't see the potential in his own work.

"This is a story about a soldier in a war, regardless of where and when it happened. This story will appeal to everyone in the world!" she tried to convince him.

"That was a turning point in my life. That debate. The fact that I have to explain to Ari what I'm seeing but he doesn't see it and doesn't agree with me, was a shocking experience...He's used to being right. He's not used to listening to a 27-year-old girl."

For one long hour Bat-chen debated with Ari Folman about the international appeal of "Waltz with Bashir." Folman finally relented, agreeing they call Toronto to find out if he could pitch.

Pitching sessions were already closed, but after some convincing, Folman would pitch "Waltz with Bashir" in Toronto.

It suddenly dawned on me, that the only thing stronger than an Israeli man, is an Israeli woman.

They all flew to Toronto. They sat in a big auditorium, with different broadcasters and production companies from around the world.

Folman gave his seven-minute pitch and showed his creation. At that point the audience was supposed to ask questions. But not a single person did. They just stood up and applauded.

"I felt at times that I was in the department just to get "Waltz with Bashir"out...if I wasn't there to show it to him, this would have been another Israeli production - still great, but just in Israel. This wouldn't have gone out to the world!"

"It was a turning point in my life where I realized that I have...intuition. That's when I started the search, because I understood that I shouldn't limit myself or restrain myself to just one company or just one product."

I ask Bat-chen about FailCon - the conference featuring failures.
"The failure conference started out in San Francisco in 2009. I licensed it to Israel in 2013 and I produced it in Tel-Aviv in 2014. Three days after the production, I got a phone call from San Francisco telling me that I just produced the biggest FailCon in the world."
FailCon was a great success.

I asked Bat-chen for her definition of failure.
"Failure is a consequence of many mistakes being ignored along the way." Big failures don't just happen to everyone, she explained. On the whole, women are more careful. They try to fix things along the way, so that their mistakes don't compound into big failures.
But of course, women fail too. Some women also fail on an epic scale. But Bat-chen's point is well taken; pay attention to your small mistakes on the way and maybe you'll be able to avoid big failures down the road.

The Problem with being Modest

"What held you back in your career?" I ask.

"I was educated to be modest," she replies, "trying to prevent myself from being arrogant or cocky, I simply downgraded my achievements on the way."

That hits me hard because it's all too familiar. I remember being told not to raise my hand in class. "Let other kids show that they know. You be modest."

Bat-chen goes on:

"Modesty is a big word, especially in Judaism, but there's a fine line that can easily be crossed, between being modest and underestimating your achievements."

"But how did you get over the modesty hurdle?" I ask.
"I'm not over it!" she tell me, "I'm aware of it. I've woken up [to] the distinction and the fine lines between those words...In many ways this held me back in terms of where my career could have been today. So I'm still figuring it out...still in the process."
Bat-chen's words ring true. There's no doubt in my mind that modesty holds women back. I don't know if it's just a Jewish thing. But I will say that modesty is shoved down the throats of Jewish girls. Especially observant Jewish girls.

Don't get me wrong, humility is important. But if we teach our children, especially our daughters, humility and to be modest about themselves and their achievements, we're giving them conflicting messages. While we're teaching them to achieve, we're also teaching them to ask for less than they deserve.

I'm so grateful to Bat-chen for her valuable time. I learned so much from her during the interview. If you're interested in learning more about Bat-chen Grinberg, check out and .

During our two-hour conversation, Bat-chen and I covered many different topics. Here are some more valuable takeaways that came out of our talk.

1. 3 books every woman needs to read

i. Money: Master the Game by Tony Robbins
ii. Eastern Wisdom by Nissim Amon
iii. Creating Money by Sanaya Roman and Duane Packer

2. Top tips on using marketing to promote sales
i. "You win the marketing game with consistency. It's all about committing to small steps that you carry on for a long time. You don't want to strangle yourself into fast-paced activities or campaigns that will be hard to maintain...slow and steady wins, just like the race of the rabbit and the turtle." ii. In your marketing messages, try to be authentic and use simple words. Some say "talk to them as if they are six years old."
3. The best advice for entrepreneurs
"Practice yoga on a daily basis. Even if you only have 5-10 minutes, it's enough. This will get you where you want to go! Breathing and stretching makes the world move around (along with sex of course...)."

# data[].attributes.attachment_link.title
InspHERation: Bat-chen Grinberg - Founder of MC Forum and Creative Director of FailCon | Successful Women of Israel

# data[].attributes.attachment_link.description
Bat-chen Grinberg is the founder of the training centre for B2B marketers, MC Forum, and the creative director of FailCon. Prior to that Bat-chen was responsible for establishing the first international distribution network of its kind in the field of media and film productions, developing the international market for documentaries, including the award-winning animated war ...

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
103FM - האזנה לרדיו און ליין

# data[].attributes.attachment_link.title
דנה ספקטור ורן שריג - הפחד לפספס

# data[].attributes.attachment_link.description
רן: "המשאב היחיד שיש לנו זה זמן ומהרגע שיש לנו סלולרי ביד אני מרגיש שאני נשאב"