# data[].attributes.headline
Хвиля анархістського тероризму (1880–1920)

# data[].attributes.subject
Хвиля анархістського тероризму (1880–1920)

# data[].attributes.body
Початок соціальних протестів наприкінці XIX століття та поширення революційних ідей в умовах жорсткої та жорстокої реакції з боку влади сформували умови появи радикальних прихильників «прямої дії» через насилля.

# data[].attributes.headline
Хвиля антиколоніального тероризму (1920–1960)

# data[].attributes.subject
Хвиля антиколоніального тероризму (1920–1960)

# data[].attributes.body
Перша світова війна, революція в Росії, а головне розпад багатонаціональних імперій викликали активізацію політичної боротьби за національні та культурні права народів. Стикаючись із політичними перешкодами, насамперед небажанням традиційних еліт поступатися частиною політичної влади, деякі члени націоналістичних, антиколоніальних організацій та рухів обрали тероризм як додатковий інструмент боротьби, нагородою в якій була незалежність.

# data[].attributes.headline
Хвиля лівого тероризму (1960–1990)

# data[].attributes.subject
Хвиля лівого тероризму (1960–1990)

# data[].attributes.body
З початком війни у В’єтнамі в Європі та США активізувалися різні ліворадикальні групи та організації. Починаючи з ненасильницьких демонстрацій та мітингів, ці групи поступово перейшли до тероризму як до інструменту пропаганди через насилля власної позиції та поглядів. Малочисельність таких організацій, їхні закритість та обмеженість оперативного простору міськими кварталами відрізняла їх від масових, переважно сільських антиколоніальних рухів.

У цей період і ліві, і праві політичні терористи в Європі активно використовували різні комбінації з вибухівки, вогнепальної зброї, викрадень літаків. Замість війни в лісах та джунглях вони обрали міський простір як головне поле бою.

# data[].attributes.headline
Хвиля релігійного тероризму (1979-й — перше десятиріччя 2000-х)

# data[].attributes.subject
Хвиля релігійного тероризму (1979-й — перше десятиріччя 2000-х)

# data[].attributes.body
1979 року відбувається кілька подій, які надають інший поштовх еволюції тероризму у світі. Революція в Ірані та прихід до влади ісламістів на чолі з аятолою Хомейні створює нечуваний до цього претендент. Перемога в революції проти шаха та оголошення про створення суто релігійної держави надихають десятки релігійних груп по всьому світу на активну політичну боротьбу. Радянські війська вторгаються в Афганістан, спровокувавши таким чином початок опору під релігійними знаменами, втягуючи в конфлікт сотні та тисячі фанатиків.

# data[].attributes.headline
П’ята хвиля тероризму (сучасний період)

# data[].attributes.subject
П’ята хвиля тероризму (сучасний період)

# data[].attributes.body
Терористи п’ятої хвилі — це вже не окремі групи чи мережеві структури, які час від часу атакують цивільних, щоб привернути увагу до власних політичних вимог. Це вже складні структури, що контролюють сотні й тисячі квадратних кілометрів території з населенням, інфраструктурою, природними ресурсами. Для них тероризм лише одна з тактик поруч із партизанською війною та соціальним забезпеченням населення заради збереження та розширення власної «держави». Смертники для цих організацій стають не просто інструментом терору, а повноцінною зброєю, насамперед проти військових та поліції. Вони не орієнтуються на традиційні ЗМІ, всю увагу приділяють побудові власних медійних систем, з акцентом на соціальні мережі як головний інструмент рекрутингу.