# data[].attributes.body
Liesdami ar skaitydami knygas lyg sudvasiname jas, bendraujame tartum su gyva esybe. Knygos mus apžavi ir užburia.
Mūsų mokyklos biblioteka gyvuoja daugiau kaip pusę amžiaus. Įsivaizduokime kiek rankų per tą laiką vertė šių knygelių puslapius...Visos tos knygos nepaprastos.
Mažojo Gugucės nuotykiai ar Karpiukų drąsa kažkam buvo pirmosios perskaitytos istorijos knygose.

Vadovėlių istorija siekia gilią senovę. Šumerų molinėms lentelėms su mokymo tekstais jau 4500 metų. Šioje parodoje  seniausiam vadovėliui tik 90. Tik.

Susipažinkite ir su vaikų žurnalais. Žurnalas „Žiburėlis“, neprimena dabartinių ryškiomis gausiomis iliustracijomis iš tolo šviečiančių žurnalų. Bet tai buvo vaikų žurnalas ėjęs 1920-1944 metais. „Genio“ žurnalas jau kitoks. Nors viršelio kamputis skelbia , kad tai „amžinas vaikų žurnalas“, deja, jo jau nebenusipirksi nei spaudos kioskelyje, nei „Maximoje“.

# data[].attributes.body
Malonu prisiminti vaikystės knygeles. Dauguma skaitytos iš kaimo bibliotekos. Bibliotekininkė nešiodavo po namus kažkodėl. "Gugucės nuotykiai" turėjau savo, tai skaityta buvo daug kartų. Dar gerai prisimenu knygeles iš serijos "Rikiki". Labai gaila kad jos neišliko.

# data[].attributes.body
Ir apie knygutes įdomu paskaityti ir prisiminti vaikystę. Vaikystėje man labiausiai patiko Pifo nuotykiai. Draugė turi visų vaikystes knygučių kolekciją. Labai gera pavartyti ir prisiminti.