# data[].attributes.headline
Це ситуація, коли жінки й чоловіки не є фактично рівними за правами, можливостями й уявленнями про них унаслідок сексизму. Донині жінки гірше за чоловіків представлені в багатьох областях, включаючи безпеку, освіту, можливості на ринку праці, політику, платню за рівноцінну роботу (ґендерний розрив в оплаті), а також потерпають від ґендерного насильства (насильство проти жінок).

# data[].attributes.subject
Це ситуація, коли жінки й чоловіки не є фактично рівними за правами, можливостями й уявленнями про них унаслідок сексизму. Донині жінки гірше за чоловіків представлені в багатьох областях, включаючи безпеку, освіту, можливості на ринку праці, політику, платню за рівноцінну роботу (ґендерний розрив в оплаті), а також потерпають від ґендерного насильства (насильство проти жінок).

# data[].attributes.headline
Ґендерна нерівність випливає з відмінностей у ґендерних ролях і спричинена існуванням ґендерних стереотипів. Системи ґендерів (становища в різних суспільствах чоловіків, жінок і людей інших ґендерів) часто є дихотомічними й ієрархізованими. Ґендерна нерівність виростає з соціальних розрізнень, як емпірично обґрунтованих, так і сконструйованих соціально.

# data[].attributes.subject
Ґендерна нерівність випливає з відмінностей у ґендерних ролях і спричинена існуванням ґендерних стереотипів. Системи ґендерів (становища в різних суспільствах чоловіків, жінок і людей інших ґендерів) часто є дихотомічними й ієрархізованими. Ґендерна нерівність виростає з соціальних розрізнень, як емпірично обґрунтованих, так і сконструйованих соціально.

# data[].attributes.headline
Дискримінація (відмінне ставлення чи поводження, упередженість, утиск, насильство) людей через їхню стать або ґендер називається сексизмом і є інструментом створення й підтримання ґендерної нерівности. Ґендерна нерівність включає основні прояви сексизму.Боротися з ґендерною нерівністю першим почав феміністичний рух, наразі на нього спрямовуються значні міжнародні зусилля й ґендерні політики держав і об'єднань. Метою їхніх зусиль є досягнення ґендерної рівности.

# data[].attributes.subject
Дискримінація (відмінне ставлення чи поводження, упередженість, утиск, насильство) людей через їхню стать або ґендер називається сексизмом і є інструментом створення й підтримання ґендерної нерівности. Ґендерна нерівність включає основні прояви сексизму.Боротися з ґендерною нерівністю першим почав феміністичний рух, наразі на нього спрямовуються значні міжнародні зусилля й ґендерні політики держав і об'єднань. Метою їхніх зусиль є досягнення ґендерної рівности.

# data[].attributes.headline
Гендерне (гендероване) насильство чи насильство, пов'язане зі статтю (gender-based violence), в українському законодавстві «насильство за ознакою статі» — це насильство, яке вчиняється над людиною (зазвичай жінкою) тільки через те, що вона належить до певної статі, або ж таке, від якого люди однієї статі (зазвичай жінки) страждають непропорційно більше, ніж люди іншої статі.

# data[].attributes.subject
Гендерне (гендероване) насильство чи насильство, пов'язане зі статтю (gender-based violence), в українському законодавстві «насильство за ознакою статі» — це насильство, яке вчиняється над людиною (зазвичай жінкою) тільки через те, що вона належить до певної статі, або ж таке, від якого люди однієї статі (зазвичай жінки) страждають непропорційно більше, ніж люди іншої статі.

# data[].attributes.headline
Насильство проти жінок

# data[].attributes.subject
Насильство проти жінок

# data[].attributes.body
Гендероване насильство включає домашнє насильство, сексуальне насильство (зокрема, на робочому місці).

# data[].attributes.headline
Домашнє насильство

# data[].attributes.subject
Домашнє насильство

# data[].attributes.body
Основною демографічною групою, що потерпає від домашнього насильства, є жінки, тоді як кривдниками є переважно чоловіки.

# data[].attributes.headline
Насильство й сексуальні домагання на роботі

# data[].attributes.subject
Насильство й сексуальні домагання на роботі

# data[].attributes.body
Показники сексуальних домагань у різних країнах ЄС варіюють від 4 % до 15 %. Це залежить від ставлення до питання в країнах і від того, чи є домагання предметом публічного обговорення. У деяких країнах, безсумнівно, не вистачає досліджень цих питань через табу сексуальности, поширеність звинувачення жертви й мітів про зґвалтування. За даними УНЗ ООН, на базі опитувань у більш ніж у 50 країнах, сексуальні напади оприлюднюються лише в 11 % випадків

# data[].attributes.headline
Гендерна дискримінація на ринку праці

# data[].attributes.subject
Гендерна дискримінація на ринку праці

# data[].attributes.body
Ґендерна дискримінація на робочому місці залишається значущою. Найбільш масштабно це спостерігається в структурі зайнятости:

вертикальна дискримінація (ґендерна сегрегація): жінки не отримують однакову з чоловіками роботу у високооплачуваних в престижних сферах (чоловіки домінують у владі, політиці, бізнесі, промисловості й мистецтві, жінки переважають у сфері обслуговування й соціальній),

горизонтальна сегрегація: у межах однієї професії чоловіки займають більше управлінських і вищих позицій, тоді як жінки стикаються зі скляною стелею при побудові кар'єри.

# data[].attributes.headline
Різна оплата праці жінок і чоловіків

# data[].attributes.subject
Різна оплата праці жінок і чоловіків

# data[].attributes.body
Гендерна нерівність спостерігається також при розгляді рівня заробітної плати в межах однієї професійної групи, і це прямий наслідок відмінностей у сфері зайнятости. Жінки значно менше можуть контролювати свій робочий час через третю зміну та жіночу часову бідність. Подвійна зайнятість досі є основною рисою жіночої праці — жінка, що працює, значно зайнятіша за чоловіка у веденні господарства й вихованні дітей.

# data[].attributes.headline
Організація праці жінок і чоловіків

# data[].attributes.subject
Організація праці жінок і чоловіків

# data[].attributes.body
У 1998 році Європейська фундація покращення життєвих умов та умов праці провела дослідження в країнах Євросоюзу й Норвегії. Хто бажає працювати, де, чому — це були найголовніші питання дослідження. Ключові положення:

1. Дві третини працюючих жінок — одружені або живуть з партнером. Тобто рішення про працевлаштування та кількість робочих годин впливають не тільки на життя однієї людини, але й його чи її партнера.

2. Разом партнер(к)и витрачають на роботу близько 62 годин. Пари, які мають фінансові труднощі, витрачають значно менше годин (53 години) на працю, ніж пари, які вважають себе заможними.

3. Наявність дітей відносно незначно впливає на час, який людина витрачає на роботу, однак, в кожній четвертій родині з дітьми, чоловік працює повний робочий день, в той час як жінка працює неповний робочий день.

4. В 43 % сімей гроші заробляє тільки одна людина — в більшості випадків це чоловік.

5. 1/3 пар (31 %) віддали б перевагу моделі життя, коли чоловік працює повний робочий день, а жінка неповний, хоча за такою моделлю зараз живуть тільки 20 % пар.

6. Значна частина пар (16 %) проголошують, що хотіли, б щоб обидва партнери працювали неповний робочий день, хоча реально так живуть тільки 2 % пар.

7. На відміну від існуючої ситуації, чоловіки та жінки бажають, щоб було більше рівності щодо участі обох у праці, за яку сплачують; більшість чоловіків та жінок вважають, що не тільки чоловіки, але й жінки мають працювати.

# data[].attributes.headline
Феміністичний рух

# data[].attributes.subject
Феміністичний рух

# data[].attributes.body
В ХІХ ст. жінки з усього світу розгорнули масштабний рух за права жінок — фемінізм, наслідки особливо відчутні на міжнародному рівні. Більшість держав світу вперше в історії підтримали захист прав жінок і визнали його своїм «високопріоритетним завданням». Жінкам надано виборчі, майнові, шлюбні права. Масові зґвалтування визнано тактичною зброєю у війні, їхнє переслідування включено до обов'язків спеціальних кримінальних трибуналів.

Однак, незважаючи на багатообіцяючі зміни в міжнародному праві та практиці, жінки з усього світу досі стикаються з повсякденною нерівністю. Крім того, їм часто бракує засобів та знань, необхідних для використання системи прав людини для боротьби зі зловживаннями. Чимало жінок не знають про фемінізм або сприймають його як щось абстрактне, що їх не стосується. Активізм феміністок окреслив права жінок, завдання сучасності — зробити їх більш досяжними.

Існує 3 головні причини привернення уваги до загальнолюдських прав жінок:

1. Необхідність інформувати жінок про те, що вони мають права людини та повинні їх використовувати,

2. Необхідність оприлюднювати випадки порушення прав на підставі ґендеру та боротися з ними,

3. Необхідність сформувати нову практику прав людини, яка повністю вирішуватиме питання загальнолюдських прав жінок.

# data[].attributes.headline
Міжнародні організації та законодавчі ініціативи

# data[].attributes.subject
Міжнародні організації та законодавчі ініціативи

# data[].attributes.body
ООН-Жінки

Конвенція про ліквідацію всіх форм дискримінації жінок

Стамбульська конвенція (про запобігання та боротьба з насильством проти жінок та домашнім насильством)

Шведська модель протидії проституції

# data[].attributes.headline
Національні ґендерні політики

# data[].attributes.subject
Національні ґендерні політики

# data[].attributes.body
Глобальними стратегіями з покращення рівня життя жінок на державному та світовому рівнях є гендерні політики. Серед впроваджуваних підходів:

Ґендерний мейнстрімінг

Гендерне квотування

Феміністична мовна реформа

Рівна оплата за рівну працю

Ґендерна нейтральність