# data[].attributes.body
No havia fet mai aquesta dinàmica i m'ha estat molt útil per dos raons:

1. Fer conscient aquells aspectes que poden marcar desigualtats i exclusions en la societat

2. Servir de punt de partida per reflexionar i conèixer com veu la societat a les persones i com es pot veure un mateix.

Fer visible els privilegis (o no) d'aquests eixos afavoreix una visió més crítica del món.

# data[].attributes.attachment_link.title
Dinàmica desigualtat i exclusions - Mòdul 3 (Rafel)

# data[].attributes.body
Aquesta pràctica ja l'havia fet en diferents cursos i a la universitat. És important fer-la per adonar-te'n de quins privilegis i opressions tens. Per la meva part, soc molt conscient d'ells i intento actuar i intervenir de forma coherent amb els meus principis i valors. Com es pot veure en el meu cercle la majoria de termes estic situat en una posició de privilegi. Els que estan més aprop del centre, és a dir, d'opressió els argumentaré. Sento que estic en una situació d'opressió quan es parla de sexualitat,  ja que soc bisexual i m'he sentit jutjat per ser-ho en els meus cercles més propers. No tinc un cos normatiu com el prototip de noi que espera la societat que tinguis però tampoc em preocupa perquè m'hi sento a gust amb el meu cos. El ser jove és un factor que abans podria ser un privilegi, ara crec que és una opressió, els joves cada cop som més precaris i ens hem de buscar la vida per treballar i sobreviure, com a classe treballadora que som.
Per últim, crec que és important valorar en quina situació esta cada un i posar en valor els nostres privilegis i no abusar d'ells.

# data[].attributes.body
Crec que és important saber el lloc que ocupa cadascú en els diferents eixos de poder. Saber les desigüaltats que vivim, poder reconèixer-les, tenir-ne consciencia i d'aquesta manera actuar en conseqüència. Sabent en cada moment si s'ocupa una posició de poder o de submisió, en el cas de les opressions, o discriminació.
En aquest sentit, en la nostra feina, en la relació amb els i les joves amb les que treballem, sempre intento tenir molt present la posició de poder que ocupo respecte a ells i elles, sent les que es posen més en joc en aquest context: la edat, el nivell d'estudis i inclús l'idioma moltes vegades.
Com a visió general del meu cercle, en la majoria d'eixos em situo en una posició que no rep discriminació o que està a la meitat de l'eix.
Excepte en l'eix de gènere, que com a desigualtat estructural que és, es fa latent no en determinats moments com altres discriminacions que puc o no viure, sino a totes les esferes de la persona, inclús en la relació amb els i les joves a la que feia referència anteriorment.

# data[].attributes.body
Queda bastant evident que per la meva condició de gènere, el lloc on vaig néixer, l'origen dels meus progenitors i molts altres factors, fan que sigui un autèntic privilegiat. Cal ser-ne conscient i intento que en el dia a dia aquests privilegis no eclipsin les opressions constants que pateixen moltes persones en la nostra societat. Cal tenir consciència que de molta gent pateix moltíssim i que des d'una situació privilegiada tenim dues opcions: mirar cap a una altra banda i gaudir dels privilegis o sumar-nos als qui pateixen opressions i compartir lluites i causes perquè cada cop hi hagin menys opressions.

# data[].attributes.body
Aquesta dinàmica m'ajuda a visualitzar d'una altra manera l'espai/posició de privilegi que ocupo en relació amb la societat i l'entorn on em desenvolupo. Cal dir, que malauradament és cert (dins d'un sistema capitalista i patriarcal) que els homes cisheteronormatius tenim molts més privilegis i facilitats en comparació amb la dona que se'ns posa d'exemple. Cal tenir present també les particularitats de cadascú i, la perillositat de generalitzar i centrar-ho tot en etiquetes i grups que ens defineixen a tots i totes com un tot homogeni. Per exemple, tot i ocupar les posicions que ocupo, considero que en moltes coses he hagut esforçar-me per compte pròpia i en igualtat de condicions que d'altres persones.

# data[].attributes.headline
Activitat 3.1: Interseccionalitat: Opressions vs Privilegis

# data[].attributes.subject
Activitat 3.1: Interseccionalitat: Opressions vs Privilegis

# data[].attributes.body
Dinàmica molt interessant, que reflecteix clarament en quina posició ens trobem a la societat respecte als privilegis i les opressions. Analitzant el resultat obtingut, puc observar que en general em trobo en una situació de privilegi. Hi ha eixos com el de gènere, on em trobo més lluny del privilegi, només pel fet de ser dona, una clara i trista realitat. També en el de classe social i nivell d'estudis. Tot i que vinc d'una família treballadora i que mai m'ha faltat de res, a partir del moment en què vaig decidir ampliar els meus coneixements i el meu nivell d'estudis, se'm van obrir més portes laboralment parlant. Així i tot, si no tens un grau universitari, hi ha moltes ofertes a les quals no pots optar.
Reflexionant en el que ens proposa la dinàmica, el resultat seria molt diferent si la meva condició sexual fos un altre, o si tingués alguna diversitat funcional, o si el meu color de pell fos un altre.... i no hauria de ser així. Encara queda molt per fer, prou discriminacions i prejudicis!!

# data[].attributes.body
Amb el meu cercle podria dir que sóc una persona molt privilegiada, però tot i així dia a dia sento l'opressió per part de la societat.

Dins del cercle em sorgeixen varies qüestions, alguns d'aquests privilegis m'han vingut donats, però d'altres he tinguin que lluitar dia a dia per aconseguir-los. Insisteixo i tot i així moltes vegades sento l'opressió de la societat... no cal que em compari amb cap persona nascuda a "X" lloc, de "X" classe social.. no cal, perquè en la meva feina diària conec situacions on el cercle no té res de color.

# data[].attributes.body
Del diagrama que he fet pensant en les opressions o privilegis que m'atrevessen, hi destaco la bona predisposició social i econòmica (tant per estigma com per facilitat en l'accés a unes suposadament millors condicions laborals) que tinc amb un nivell d'estudis superiors, amb el català i el castellà com a llengües maternes i haver pogut estudiar anglès. M'agradaria destacar, però, que no ho considero pas un privilegi, ja que com a classe treballadora no he partit del privilegi. En aquest sentit, malgrat per a moltes persones les opressions facin impossible l'obtenció d'aquests estatus, que jo hagi pogut tenir accés a drets que haurien de ser per tothom no ho considero un privilegi. Sí que em considero de condició privilegiada pel fet de tenir una forma funcional normativa, ser un home cis, blanc, neurotípic i amb xarxa familiar i afectiva funcional (altres eixos que podríem afegir). Per contra, sóc bisexual i em veig contínuament obligat a fer-ne pedagogia i a demostrar-me no-gai i no-hetero, en ser una orientació sexual invisibilitzada i qüestionada. A 'Gènere' no he posat el punt el màxim enfora degut a la meva expressió de gènere amb trets associats a allò femení (un altre eix que podríem afegir a part). Haver crescut en una família monomarental i de classe treballadora em predisposa a mantenir-m'hi (amb tot l'orgull, igual que amb tot el que suposa), i pel que fa a l'edat se'm llegeix com a adult jove, el qual suposa veure'm més atractiu per accedir a segons quins espais però també a rebre menys credibilitat.

# data[].attributes.body
En relació a la meva estrella interseccional, m’he situat en un punt intermig en qüestió de gènere, suposo que perquè malgrat estar en posició no dominant en l’escala de domini heteropatriarcal, en diferents altres àmbits d’interseccionalitat no em sento tant baixa en l’escala de privilegis i això fa que en general no pugui sentir les opressions potser tan intensament. He aconseguit viure sola i fer-me càrrec també sola de les factures. Hem vaig comprar un pis, no depenc d’un home per viure i no tinc càrregues familiars i això em fa sentir més independent i segura. Al meu lloc de treball no cobro menys pel fet de ser dona si em comparo amb altres companys. Alhora, treballant amb nois i noies joves però alhora ocupant la figura d’educadora, optes a més privilegis només pel rol que ocupes i l’edat de la resta, independentment del gènere. Si més no, penso que el fet de tenir una expressió de gènere de vegades masculinitzada m’ha pogut discriminar ocasionalment (sobretot de petita). No obstant, en qüestió de preferència sexual em situo en l’escala de domini heterosexual).

En relació a la racialització, podria haver-me col.locat amb el total privilegi però tampoc m’hi he sentit. Pel que fa a la classe social, m’he col.locat a un entremig. Pertanyo a la classe treballadora però no em falta un plat a taula com li passa a moltes persones.

No pateixo cap alteració funcional que m’impedeixi dur a terme cap activitat.

Pel que fa a nivell d’estudis, disposo de titulació superior per això m’he col.locat elevada en l’estrella, igualment en relació al cos normatiu (tot i què no acompleixi alguns estàndards de bellesa actuals, em sento satisfeta amb la meva aparença física). No obstant, en algunes ocasions no sé si això és un privilegi o una opressió perquè dóna peu a rebre més assetjaments indesitjats, si més no, així ho vaig viure anys enrere.

Finalment, pel que fa a l’idioma i la religió em col.loco elevada en el sistema de dominació colonialista.

Si reflexiono sobre com és el plànol en el supòsit alternatiu proposat, clarament l’espai ocupat per l’estrella és molt més petit, i això em fa pensar en què de vegades tenim opinions però cada estrella és diferent i per tant les vivències són molt diferents entre les diferents persones en funció dels eixos de discriminació que les creuen.

# data[].attributes.body
És interessant veure i reflexionar sobre totes aquestes interseccionalitats. Soc conscient de molts privilegis que tinc, i també aspectes on no soc tan privilegiat potser com altres persones. I més enllà d'aquests criteris objectius crec que el fet de comparar-nos ens pot fer sentir privilegiats a totes i tots o enfonsar-nos encara més. Com a societat és terrible que es funciono desde l'opressió i és quelcom a combatre. Tot i així i veient com evoluciona el món també podem ser agraïts i agraïdes amb el que tenim i saber treure-li profit. El sentir-se privilegiat de vegades també té a veure amb la forma de veure la vida. He conegut persones que en aquests eixos en concret puntuarien molt poc, però se senten profundament privilegiats i això també em fa reflexionar. Sempre hi haurà gent amb més privilegis, i d'altres més oprimits que jo... Jo no puc fer res per la manera de la que em tracten, però sí de la manera en que em tracto a mi mateix i tractem als demés. i Aquí es on podem fer sentir a altres com a oprimits o més privilegiats sense tenir tant en compte la seva condició.

# data[].attributes.body
La meva situació és força privilegiada en diversos eixos i això queda reflectit en la roda si mirem l'àrea que queda pintada.
La situació de l'altra dona proposada en l'activitat és molt severa, s'evidencia que l'opressió que ha de patir és extrema.
Quan s'ajunten situacions d'opressió en diversos eixos, el resultat d'aquesta interseccionalitat és molt superior a la suma dels eixos independents. L'ús d'aquesta roda permet veure-ho gràficament.

# data[].attributes.body
Aquesta dinàmica reflecteix una fotografia molt clara dels privilegis i les opressions. És interessant observar-lo plasmat.  Generalment, penso que soc privilegiada, i que el meu entorn no es qüestiona aquest fet. Gràcies al grau d'educació social vaig poder prendre consciència de la diferència entre les persones que viuen amb més privilegis i d'altres que pateixen les opressions. Tenir la teva posició en el sistema d'opressions és imprescindible a l'hora de treballar amb persones. Si estigués passant per moltes opressions, considero que cada dia seria una lluita constant amb mi mateixa i la societat. Que en el meu dia dia es presentarien dificultats i discriminacions que impedirien avançar cap al meu horitzó. I podria arribar a estar cansada, trista, indiferent, enfadada...

# data[].attributes.body
Mai havia fet aquest exercici i em resulta súper interessant, ja que ens ofereix una oportunitat per qüestionar en quin punt ens trobem respecte els indicadors esmentats i reflexionar respecte en quin punt ens trobariem si fossim d'una altra manera.
Penso que sóc privilegiada perquè són poc els indicadors que m'oprimeixen socialment. En relació al gènere i edat, és on més lluny em sento pel simple fet de ser una dona jove. Respecte els altres indicadors, puc dir que la religió no m'identifica ja que sóc atea i en relació a la classe social em situo al mig ja que vinc d'una familia treballadora que ha hagut de guanyar-se la vida malgrat mai hagi faltat res a casa.

# data[].attributes.body
És interessant realitzar aquest exercici d’autoanàlisi per poder observar la nostra pròpia posició en la societat. Analitzant el resultat obtingut me n’adono que em trobo en una situació de privilegi. Destacar que en l'aspecte en el que em trobo menys privilegiada és en el fet de ser dona,

Fer aquesta dinàmica ens pot donar eines per veure més clarament les desigualtats que es produeixen en el nostre entorn i veure que no totes les persones viuen les mateixes situacions.

Ens pot ajudar a reconèixer la diversitat de realitats i necessitats de la ciutadania amb la que treballem i així poder cercar noves formes d’intervenir, i planificar respostes més integrals i adequades a la complexitat de la realitat de les persones, en especial a les que pertanyen a grups potencialment més vulnerables. Essent conscients d’aquestes situacions d’injustícia podrem oferir més eines específiques orientades cap a la diversitat, la inclusió i l’equitat.

# data[].attributes.body
En el meu dia a dia intento ser conscient dels privilegis que tinc, les opressions viscudes i les opressions que puc fer respecte altres. Però fent el cercle d'interseccionalitat me n'adono d'una forma gràfica, que els privilegis que tinc són molts. Així doncs reconeixe'ls són el primer pas per no exercir opressió respecte altres persones.

# data[].attributes.body
Mai havia fet aquesta dinàmica i m'ha servit per a reflexionar sobre la interconnexió que existeix entre els diferents indicadors revisats.
M'ha sobtat que en algun dels aspectes valorats com que em sabia greu acceptar el meu rol de priveligi. O com que m'incomodava saber-me privilegiada en tants aspectes seguits.
Tampoc em sento còmoda quan se m'evidencia la situació d'opressió.
Per altra banda he pensat sobre el poc grau d'aprenentatge i/o educació per saber gestionar aquestes desigualtats que al fer-se evidents d'una forma tan senzilla, m'han incomodat tant.

# data[].attributes.body
Cursant el grau d'educació social havia fet aquest exercici anteriorment, em resulta molt interessant ja que m'ofereix espai per pensar en cadascun dels aspectes i em brinda la possibilitat de plasmar la meva realitat de manera visual.
Crec que en general visc una situació de privilegi. De fet mes enllà dels punts que s'observen a la gràfica, també podria afegir que el context en el que m'he criat, la familia i el meu entorn estable i segur, també es sumen a la meva situació de privilegiada.
L'aspecte en el que em trobo més desamparada o menys privilegiada seria en el fet de ser dona, en un món i una cultura altament patriarcals.
Considero que es molt important poder fer aquests tipus d'exercici, per prendre consciència d'on parteixo. I també per veure que no totes les persones que em rodejen estan en una situació similar. I en el meu cas, els infants amb els qui treballo. Pensar en la meva teranyina també em fa imaginar-me com de diferent seria la dels infants als que atenc.
Ser conscient dels pròpis privilegis i de les opresions em dona peu a poder intervenir desde la consciencia de la diversitat.

# data[].attributes.body
Aquest exercici m´ha semblat molt interessant, ja que una vegada fet, em plantejo que segons el que la societat estableix tinc una posició bastant privilegiada a aquesta . En la meva opinió estic lluny del privilegi en quant al gènere ja que soc dona, i per això fem aquest curs perquè la dona no ocupa una situació de privilegi pel fet de ser dona, sino tot lo contrari. En quant a classe social sento que havia de situar-me en el mig, tirant a la opressió ja que soc de classe obrera des de naixement, encara que mai m´ha faltat res. No estic a aquella posició de persona que arriba a fi de més d´una manera relaxada, ja que tinc dues feines de mitja jornada per arribar a un sou mig raonable (que no bó) que fa que pugui pagar el lloguer però no tinc cap capritx i he d´anar estalviant continuament. En quant a la edat també penso que tenir quasi 40 fa que vagi anant cap a una situació d´opressió, perquè la edat no es veu de la mateixa manera sent home i dona, a la dona quan arriba als 40 ja es vista com una persona, que es fa gran, que està al límit de la juventut, al límit de ser mare (si potser en una bona situació laboralment per poder aspirar a més en una feina, aconseguir coses a nivell laboral, perque ja tens una experiència). Però a nivell general als 40 a una dona ja se la veu com que va "cap abaix" i ets una quarentona (com descalificatiu) en canvi un home de 40 està a la "flor de la vida" i física, laboral i psicològica està en una edat molt forta.
En relació al cos normatiu crec que potser m´he passat anant cap al centre, però per desgràcia avui en dia el físic, l´aspecte, la superficialitat guanya i si no ets exactament el cànon establert (cos definit, tonificat, fitness, amb un cul ben posat) ja no ets físicament el model privilegiat. En quant a la religió penso que tot depèn de la religió, jo soc de tradició catòlica però no practicant, així que a dia d´avui per un tema de tradició sí seria privilegiada però com que amb el pas dels anys he perdut aquesta religiositat i no practico no puc dir que la meva religió es el catolicisme ja que més be, seria l´agnosticisme. Per tant aquesta opció estaria en el mig de la ratlla.

# data[].attributes.body
Em sembla molt interessant com està plantejat l'exercici, pel fet que no només plasma la posició de privilegi/ opressió en la que ens trobem, sinó que simbòlicament plasma l'espai que ocupem socialment. Això ens permet adonar-nos amb més facilitat en quins espais/ eixos de socialització hem d'aprendre a callar, escoltar i revisar-nos.

En el meu cas, donat el meu privilegi de ser europea, agnostica però de cultura i socialització cristiana, i no racialitzada (aquí al meu territori, tot i que probablement no se'm percevi igual al nord d'europa o a eeuu), m'hauria de revisar la meva socialització, creences i prejudicis vinculats a la "raça", les religions que no siguin la cristiana i les cultures que no siguin occidentals.

Com a persona amb un cos mes o menys normatiu, considero que també m'hauria de revisar creences envers a cosos no normatius, com també ser conscient del privilegi d'haver pogut estudiar una carrera universitària. Per últim, ser conscient i revisar-me el fet d'haver-me socialitzat com a persona cis i heterosexual.

Per altra banda però, soc conscient dels eixos de desigualtat que m'atravessen per ser dona, jove i precària, de classe treballadora, amb molts punts d'acabar tenint discapacitat auditiva (com la meva mare) i amb deficit d'atenció.

# data[].attributes.body
Mai havia fet aquesta activitat i m'ha semblat super interessant poder-la fer. Tenir un moment per analitzar-me a mi i al meu entorn i adonar-me que sóc una persona privilegiada. Aquests privilegis serien agradables sinó portéssin una connotació negativa per a tercers; ja que jo sigui una persona privilegiada és el significat que hi ha altres persones que no ho són pel simple fet d'haver nescut a un altre país, tenir un color de pell més fosc... Bé, centrant-me en el meu "dibuix" he posat un punt inermig en el tema de l'edat perquè al ser jove encara hi ha qui em mira d'una forma paternalista. El gènere també apunta avall perquè el fet de ser dona en aquest món capitalista i patriarcal es considera quelcom “negatiu”. Pel que fa a la religió m’he posat en un punt intermig, perquè tot i que he crescut envoltada del catolsicisme, religió que impera en el món, als meus pares van treballar-se molt el fet que conegués altres religions i perquè, des del meu punt de vista, que se’m consideri cristiana no és del tot un privilegi, tot i que ara que estic escribint, entenc que si que ho és a ulls del món. Cos normatiu? Doncs tot i no entrar dins els estàndars de 90-60-90 sempre he entrat dins la normalitat. En quant a la classe social, he crescut a una família humil, em pocs recursos econòmics però amb molts recursos humans; els quals han fet que mai haguem tocat fons del tot.

A trets generals, sóc dona i, relativament jove. Tinc un cos normatiu, he nescut a un país enriquit, dins una classe social mitja-baixa, he tingut l’oportunitat, també m’ho vaig treballar, de poder estudiar...en definitiva sóc una privilegiada.
Si com diu l’exercici que fem penso en ser una dona, nescuda a un país empobirt, amb un color de pell més fosc que el que m’ha tocat a mi, amb pocs recursos ecònomics, ni humans, homosexual....i ho plasmés en aquest “dibuix” ....seria un cop ben gran adonar-me’n que privilegis pocs...més aviat opressions, pors i recels.

# data[].attributes.body
Considero que moltes o totes les variables que es tenen present en aquesta esfera influeixen, en moltes ocasions, en les vivències i experiències de les persones. Tot i això, considero que hi ha altres variables i no té per què ser general. És a dir, podria ser que arribés a tenir una vida més plena algú amb una teranyina més reduïda que una altra amb una teranyina més amplia. Segurament això té a veure amb la història de vida de cadascú.
Altrament, és molt trist que aquestes variables encara avui en dia influeixin en la nostra societat.
També m'agradaria comentar que considero que l'edat també pot arribar a influir de manera negativa segons l'etapa de l'adultesa que estiguis, tot i que depèn de cada cas. Però, per exemple, em vénen al cas possibles casos en que persones de 40 anys menystinguin a persones de 30. Suposo que depèn de diferents factors i situacions.
Tanmateix, em faig la pregunta de si aquesta esfera és o no una mica etnocentrista, ja que se centra molt en Europa i les persones "blanques", i s'ha de tenir present que hi ha altres societats que no tenen aquestes característiques i també discriminen i tenen prejudicis vers altres persones que no són iguals (tot i que en l'explicació també diu que s'ha de tenir present la zona en què es viu).

# data[].attributes.body
Mai m’havia plantejat fer quelcom semblant a aquesta activitat, amb la qual m’he pogut adonar de la meva situació de privilegiada en alguns aspectes i de no privilegiada en altres.

Per començar, cal dir que els aspectes en els quals em considero més privilegiada segons els estàndards socials, son en la radicalització, l’eurocentrisme i la diversitat funcional. Així mateix, els aspectes de menys privilegi podrien ser el gènere i l’edat sobre tot, ja que soc dona i jove, perquè tinc 22 anys, per tant, no considero que estigui en una situació de privilegiada.

Tanmateix, els aspectes de classe social, cos normatiu o religió, els he posat na mica en mig, perquè no els considero influents en la meva persona i tampoc penso que siguin aspectes de privilegiada. La religió en el meu cas, com que soc atea, la he posat en mig, ja que no crec que sigui determinant.

Per acabar, els idiomes i nivells d’estudi, penso que soc bastant privilegiada, només en parlo 3 idiomes, però no em va malament i els estudis tinc una carrera universitària i el curs vinent faré una altra, per tant, considero que soc bastant privilegiada.

Finalment, les preferències sexuals, soc heterosexual, però tampoc considero que això hagi de considerar-se com a persona privilegiada, es per això que ho he posat al mig.

Com a conclusions, puc extreure que com a dona jove blanca, heterosexual, amb estudis i cos mes o menys normatiu, soc bastant privilegiada, tot i que el meu dibuix sembli tot el contrari, ja que hi ha aspectes els quals estan completament a l’extrem i es per això que tenen una mica més de pes en el fet de considerar-se privilegiada o no. Això no obstant, no crec que una persona hagi de considerar-se privilegiada o no pel seu gènere, nivell d’estudis, radicalització o classe social, per exemple, sinó pels seus avenços personals i objectius en la vida que vulgui aconseguir, si encara avui dia ens hem de considerar privilegiats pel to de pell, o les preferències sexuals, per exemple, penso que tenim un problema molt gros com a societat i com a persones a nivell individual.

# data[].attributes.body
Tal i com podem veure al meu plànol, dins dels sistemes de dominació, estic situada en una posició de privilegi força gran. En el cas del gènere, com sóc una dona, no és l’equivalent al dominant en l’escala de domini patriarcal, però tampoc em situo en la posició d’opressió total, ja que també existeixen altres identitats, expressions i experiències de gènere diverses que es situen en una posició més oprimida. Sobre la classe social, no sóc una persona rica, sinó que sóc més aviat de classe mitjana-baixa, així que no estic en una posició dominant en l’escala de domini capitalista, però tampoc en una situació d’opressió total. En el cas de l’edat, considero que sí que estic força en una posició dominant a l’escala de privilegi de la societat capitalista, tot i que no del tot, ja que encara no em trobo a la mitjana edat, que seria la posició dominant en l’escala de domini capitalista. Sobre el cos normatiu, considero que a trets generals tendeixo més cap al privilegi que cap a l’opressió, tot i que mica en mica intento sortir dels cànons de bellesa que ens imposa la nostra societat. Sobre la religió, he de dir que no sóc practicant de cap, però he estat educada en la religió catòlica, així que probablement hi hagi valors que se m’han quedat, així doncs aquesta religió equival al sistema de dominació colonialista. Tots els altres eixos estan gairebé al complert, no els he omplert del tot, ja que considero que no encaixo del tot, però igualment la meva situació és molt privilegiada. He de dir que mai havia fet aquesta dinàmica i m’ha servit molt per reflexionar i adonar-me de la meva situació de privilegi, des de la qual em dirigeixo als infants i joves a la meva feina, o simplement a les altres persones de la meva vida. Ja sabia que algunes persones es troben en situació de més privilegi que d’altres, però veure els diversos eixos m’ha fet reflexionar i ser conscient d’aquests. Crec que això pot ajudar-me a millorar les meves intervencions i acompanyament.

# data[].attributes.attachment_link.title
Dinàmica opressions vs privilegis - Janira Martínez

# data[].attributes.headline
Interseccionalitat (privilegis-opressions) Susana Dinàmica necessària per ajudar a parar i posar consciència del nostre espai en aquesta societat, del que hem normalitzat i, per tant, rebaixat en l'escala de la violència (iceberg), fins a on i des d'on participem en la perpetuació del patriarcat? Gràcies a la reflexió i el posicionament conscient de l'espai que ocupo dins la relació privilegi-opressió pròpia del model patriarcal, s'entén el necessari concepte d'interseccionalitat necessari per al treball de la consecució de la igualtat.

# data[].attributes.subject
Interseccionalitat (privilegis-opressions) Susana Dinàmica necessària per ajudar a parar i posar consciència del nostre espai en aquesta societat, del que hem normalitzat i, per tant, rebaixat en l'escala de la violència (iceberg), fins a on i des d'on participem en la perpetuació del patriarcat? Gràcies a la reflexió i el posicionament conscient de l'espai que ocupo dins la relació privilegi-opressió pròpia del model patriarcal, s'entén el necessari concepte d'interseccionalitat necessari per al treball de la consecució de la igualtat.

# data[].attributes.body
Hola! A mi fer aquesta activitat no m'ha estat tan fàcil com esperava en un principi. Ha fet que em plantegi en cada moment, de manera conscient, en quin "punt estic", i no sobre el meu propi criteri, sino pel criteri d'altres. Per exemple, en el tema religió, jo soc atea, poder tindria que estar més a prop del centre, però hi ha altres religions minoritaries que segurament estaran molt més oprimides. Tampoc tinc un cos normatiu, ni parlo gaires idiomes...per altre costat, soc heterosexual i no racialitzada. Per tant, considero que en general estic més en el costat del privilegi que no pas en el dels oprimits ja que en la majoria del sectors, estic per sobre de la mitja.

# data[].attributes.body
Veig que altres companys han valorat la religió de forma diferent a mi. Jo em considero atea. No crec que sigui una posició hegemònica, però tampoc d'opressió: en funció del context concret ocupa una posició o altra. Parlant amb el company Edu hem arribat a la conclusió que en aquest cas potser no és tan important el que jo em considero, sinó el que els altres interpreten sobre mi de forma inconscient. Si jo fos musulmana i dugues vel, seria percebuda de forma completament diferent. Això també succeeix en el cas de les persones trans, aquelles que tenen "passing" pateixen una victimització menor. També m'agradaria reflexionar com, en el cas de les dones, sovint tenir un cos normatiu també es converteix en un factor de victimització que ens allunya del reconeixement professional. Faig referència a la típica narrativa masclista que infravalora les capacitats i mèrits de les dones quan són normatives i, per exemple, presenten els informatius, o assumeixen el lideratge d'un projecte. Aquest fet ens mostra com les opressions no es succeeixen de forma independent, sinó que s'interrelacionen entre elles i operen de forma simultània i concreta al context.

# data[].attributes.body
Bones, tal i com podia imaginar abans de fer la activitat gairebé totes els eixos els tinc al màxim de privilegi o gairebé tocant i per tant puc considerar que dins la societat en la que estic vivint i també en el mon global en general em puc considerar una persona privilegiada respecte la resta.
De fet en l'únic estrat que me l'he posat una mica més baix és el d'edat en el que reflexionant he pensat que encara soc jove i vivint en una societat paternalista no estic en el privilegi del tot, però que a mida que passin els anys aniré tendint a també complir amb aquesta.
A més a més en molts punts no he omplert el formatget al 100% ja que considero que no compleixo els estandards al complet, però si que és veritat que de forma casi completa pel que i més en el conjunt general podriem definir que sóc una persona molt privilegiada.
Crec que per això haig de ser conscient de tots els privilegis que m'envolten i tindre-ho en compte a l'hora de relacionar-me amb les joves que atenc a la meva feina, ja que en la majoria de casos no estan en el mateix punt que jo i degut a totes les opressions que tenen, afecta a que no els hi sigui igual de fàcil o no tinguin les mateixes possibilitats, i des d'una posició, a més a més que la meva posició fa que em sigui molt més complicat patir una agressió pel simple fet de ser qui sóc que si no complis amb aquests estàndards.

# data[].attributes.body
Sóc una privilegiada. Les discriminacions que patisc són per l'edat en l'entorn laboral, ja que sóc jove; per la classe social, perquè vinc d'una família de classe social baixa i per no tindre un cos 100% normatiu. En la imatge m'he equivocat perquè el gènere també és un eix d'opressió per ser dona.

# data[].attributes.body
Bueeeno... Soc l'Edu, i soc un privilegiat. Es que no sé ni per on començar. Home heterocis, nascut a Vilanova i La Geltrú, de pares espanyols, amb una educació en valors tradicionals (i patriarcals) i, sí que tenia una certa intuïció sobre que jo era tipus de noi estàndard dins de la societat, però fins ara no m'he adonat de què això ha estat un privilegi. Quins són els punts on no compleixo el 100%... A la classe social, ja que la meva família és classe obrera i en algun cas, tot i jo tenir CFGS, no m'he pogut presentar a ofertes de feina que jo podia desenvolupar, per no tenir un Grau Universitari. He de ser més conscient de tot el que estic aprenent. Com a anècdota (i no vull semblar una víctima) és que al llarg de la meva vida em qüestionaven la meva masculinitat i l'orientació sexual cada cop que jo feia alguna cosa que sortia de la norma; teatre, ball, poesia... És cert que no ho patia com una agressió, però ho volia comentar... Seguim!

# data[].attributes.body
Mai hi havia fet aquesta activitat i m'ha agradat molt fer-la per veure la meva situació. Em sento amb bastants privilegis a l'hora dels estudis, ja que no han sigut cap problema. En preferencia sexual, ja que sóc heterosexual, l'he possat alta, però em repugna l'idea de pensar que si no fos aixì, sería una opressió i podria quedar molt baix en l'activitat. Pel tema de l'idioma, sóc nascuda en Barcelona per tant mai tampoc he tingut cap problema. Respecte a la classe social, la meva economía es mitjana-baixa encara que vinc d'una família molt treballadora, però si tingues treball, considero que sent una dona, podría ser una opressió degut a que vivim en un constant patrialcat social i el sou i molts més aspectes poden entrar al respecte. També soc privilegiada per ser Espanyola, el meu to de pell, tinc estudis i no vinc d'un altre país. Aquest tema també em repugna ja que si no fos aixì i jo no fos d'aquí, tot cambiaria a una opressio total. L'edat, soc jove, tinc 23 anys, com sempre, domina el patriarcat, pot ser (estic segura) que si tingués més edat no aconseguiria algunes coses com per exemple un treball. El cos normatiu l'he possat aixì perque em considero una noia prima i norma de bellessa, pero en aquest món patrialcal ple de judicis, sembla que si no tens una 90-60-90, no hi ets als esteriotips i no encaixes amb la resta de la societat o amb el món. Aquest tema es el que més em repugna, sincerament.
Tenim que lluitar perque encara n'hi ha moltíssima intersecció i això no hauria ni d'existir, l'home NO domina a la dona. !IGUALTAT!