# data[].attributes.body
Detroit i amerikanska delstaten Michigan är en av de städer som fått uppleva både stark ekonomisk uppgång och nedgång. Under 1900-talet när bilindustrin började växa fram fick Detroit statusen som världens centra för biltillverkning. Staden blev då hem till blomstrande verksamheter där ekonomin växte kontinuerligt. Den ekonomiska uppgången skapade livliga områden och hade positiv effekt på dess invånare. Detta gjorde att fler sökte sig dit vilket ökade efterfrågan på produkter som i sin tur genererade fler arbetstillfällen. Därmed var Detroits exponentiella tillväxt ett faktum. Bilindustrins framgång gjorde att Detroit 1920 blev USA:s fjärde största stad. Det var inte förrän under 50-talet som trenden vände och Detroit drabbades av en kraftig utflyttning där invånare flyttade ut till omkringliggande områden. Staden konsumerade inte längre lika mycket och många hus blev övergivna (Detropia, 2012). Numera är Detroit en konkursdrabbad stad i stort behov av ekonomisk hjälp. De direkta effekterna av nedgång är att konsumtionen minskar, likväl som utbudet och om utbudet minskar så minskar även arbetstillfällena vilket kan leda till stor arbetslöshet. Detta i sin tur påverkar människorna i samhället negativt, det kan resultera i fysisk ohälsa och olika typer av konflikter till exempel mellan klasser som i sin tur kan leda till uppror.

# data[].attributes.body
Det finns städer som tidigare varit hem till livliga områden med blomstrande verksamheter där ekonomin vuxit kontinuerligt och haft positiv effekt på de boende i staden till att gå i konkurs och bli en av de städer som behövt som mest hjälp ekonomiskt. Detroit som är den största staden i delstaten Amerikanska delstaten Michigan är ett exempel på detta. Under 1900-talet när bilindustrin började växa fram fick Detroit statusen som världens bil huvudstad. Detta gjorde att fler sökte sig till staden vilket resulterade i en större efterfrågan på produkter i staden som i sin tur genererade fler arbetstillfällen och inflyttningen till staden blev enorm, bilindustrins framgång gjorde att Detroit 1920 blev USA:s fjärde största stad. Under 50-talet drabbades Detroit av en kraftig utflyttning där invånare flyttade ut till omkringliggande områden, vilket gjorde att staden inte konsumerade lika mycket och många hus blev övergivna (Detropia, 2012). Om konsumtionen minskar, minskar även utbudet och om utbudet minskar så minskar även arbetstillfällena vilket kan leda till stor arbetslöshet. Detta i sin tur påverkar människorna i samhället negativt, det kan resultera i fysisk ohälsa och olika typer av konflikter till exempel mellan klasser som i sin tur kan leda till uppror.

# data[].attributes.body
Moderniseringsteorin är en annan tankeskola som, så länge institutionella förutsättningar finns, är mindre intresserad av resurser och argumenterar i stället för att ekonomisk utjämning sker över tid (Coe et al. 2020:73). Med det menas att utveckling inte är något naturligt utan består av aktiva handlingar, en politisk styrning i ”rätt” riktning. Teorin grundades av Walter Rostow på 1960-talet och förespråkar att utveckling ska ske efter de västerländska idealen för industriell produktion, masskonsumtion och demokratiskt samhälle (Coe et al. 2020:73). ”Rätt” riktning syftar alltså [IL1] på ett västerländskt ideal och bortser från världens multum av kulturell komplexitet, även om ekonomisk utveckling är eftersträvansvärt av många länder idag. Det blir också problematiskt om ekonomisk utveckling fortsättningsvis är anknutet till masskonsumtion, då vi redan konsumerar mer än vad jordens resurser mäktar med. Moderniseringsteorin är dominerande i organisationer som Internationella valutafonden och Världsbanken, globala institutioner som är dedikerade till att främja fri handel (Coe et al. 2020:74). Institutioner likt dessa tenderar att ha ett demokratiskt underskott då medlemskapet oftast villkorar ekonomiskt bistånd mot deras egna politiska mål.

Styrningsprocesser inom institutioner

Enligt Coe et al. (2020:81) är det ekonomiska systemet utvecklat och befäst av politiska aktörer. Inflytande över det politiska systemet innebär då också inflytande över det ekonomiska. Egenintressen i den politiska styrningen kan således ha stor inverkan på ojämn utveckling och dess riktning på olika skalor, lokal som global. En ojämn maktfördelning till att underutvecklade länder tvingas att öppna upp sina marknader, där ägandeskap av lokalt kapital förflyttas på global nivå till privata intressenter (Coe et al. 2020:81-82).

# data[].attributes.body
Moderniseringsteorin är en annan tankeskola som är mindre intresserad av resurser och argumenterar i stället för att ekonomisk utjämning sker över tid, så länge institutionella förutsättningar finns (Coe et al. 2020:73). Med det menas att utveckling inte är något naturligt utan består av aktiva handlingar, en politisk styrning i ”rätt” riktning. Teorin grundades av Walter Rostow på 1960-talet och förespråkar att utveckling ska ske efter de västerländska idealen för industriell produktion, masskonsumtion och demokratiskt samhälle (Coe et al. 2020:73). ”Rätt” riktning syftar alltså på ett västerländskt ideal och bortser från världens multum av kulturell komplexitet, även om ekonomisk utveckling är eftersträvansvärt av många länder idag. Det blir också problematiskt om ekonomisk utveckling fortsättningsvis är anknutet till masskonsumtion, då vi redan konsumerar mer än vad jordens resurser mäktar med. Moderniseringsteorin är dominerande i organisationer som Internationella valutafonden och Världsbanken, globala institutioner som är dedikerade till att främja fri handel (Coe et al. 2020:74). Frågan är bara hur ser styrningsprocessen ut i dessa institutioner och vem är det som bestämmer? Sådana institutioner tenderar att ha ett demokratiskt underskott då medlemskapet oftast villkorar ekonomiskt bistånd mot deras egna politiska mål. Enligt Coe et al. är det ekonomiska systemet utvecklat och befäst av politiska aktörer (2020:81). Inflytande över det politiska systemet innebär då också inflytande över det ekonomiska. Egenintressen i den politiska styrningen kan alltså ha stor inverkan på ojämn utveckling och dess riktning på olika skalor, lokal som global. Eventuellt leder ojämn maktfördelning till att underutvecklade länder tvingas att öppna upp sina marknader, där ägandeskap av lokalt kapital förflyttas på global nivå till privata intressenter (Coe et al. 2020:81-82).

# data[].attributes.body
Den industristad Malmö en gång var grundades i en specialisering av produktion. Här samlades företag som i sin tur behövde arbetsföra personer. Resultatet blev en ansamling, ett kluster, av fabriker och förvärvsdugliga människor.

Enligt Alfred Webers agglomerationsteori (Coe et al, 2020) grundar sig denna typ av klusterbildning i nyttan av företag är förlagda inom samma geografiska område. Vid en lokalisering nära konkurrenterna kan gemensam infrastruktur såväl som den arbetstagarnas kunskap utnyttjas.

Det företag som bäst attraherar arbetskraft kan således vara det företag som i slutändan förvärvat viktig kunskap från konkurrerande aktörer och förvärvat ett försprång på marknaden.

Vid rekrytering är det möjligt att locka potentiella arbetstagare med erbjudande om förbättrade arbetsvillkor och högre löner. Högre löner attraherar inte bara arbetskraft utan gör den även mer konsumtionskraftig.

De företag, eller städer, som riskerar att stå utan arbetskraft är föranledda att ta till de metoder som Coe et al (2020) menar är kapitalismens möjligheter för att vidhålla lönsamhet. Dessa lösningar innebär lättnader i stunden som på sikt kommer behöva utvecklas för att tillfredsställa alla aktörer på marknaden. En sådan lösning är enligt Coe et al (2020) teknisk progression vilket resulterar i en mer effektiv produktionskedja som då även innebär en i minimering av löneutbetalningar. Lägre löner talar inte endast för en mindre attraktiv arbetsgivare utan skapar även problematiken kring att arbetstagarna inte har kapital att konsumera varor och tjänster. Resultatet blir ett sökande av arbetskraft till tjänster som kan erbjuda högre löner alternativt platser som ger en lägre boendekostnad.

# data[].attributes.body
Den industristad Malmö en gång var grundades i en specialisering på produktion. Här samlades företag och dessa behövde arbetsföra personer, vilket resulterade i en samling, ett kluster, av både fabriker och förvärvsdugliga människor. Grunden till kluster baseras på den nytta som följer i att vara förlagda på samma geografiska område, en teori som Alfred Weber (refererad i Coe et al, 2020) har kommit att hänvisa till som agglomerationsteorin. Genom att dra fördelar av att vara lokaliserad vid sina konkurrenter kan inte endast gemensam infrastruktur utnyttjas utan även den kunskap som arbetstagare besitter. Det företag som bäst attraherar arbetskraft kan således även vara det företag som i slutändan förvärvat viktiga kunskaper från konkurrerande aktörer och därmed innehar ett försprång ut på marknaden. För att dra till sig arbetstagare är det möjligt att locka dessa med erbjudande om förbättrade arbetsvillkor och högre löner. Högre löner innebär inte endast en arbetskraft som konstruerar produkter eller tjänster att sälja utan även ett samhälle med möjlighet att anskaffa sig desamma. För de företag, eller städer, som riskerar att stå utan arbetskraft är föranledda att ta till de metoder som Coe et al (2020) menar är kapitalismens möjligheter för att vidhålla lönsamhet. Lösningar som är en lättnad i stunden men som med tiden kommer behöva utvecklas för att tillfredsställa alla aktörer på marknaden. Exempel som lyfts av Coe et al (2020) är teknisk progression som ska resultera i en mer effektiv, och således billigare, produktionskedja då det kan resultera i minimering av löneutbetalningar. Lägre löner talar inte endast för en mindre attraktiv arbetsgivare utan skapar även problematiken kring att arbetstagarna inte har kapital till att konsumera varor eller tjänster. Resultatet blir en rörelse och ett sökande av arbetskraft till tjänster som kan erbjuda högre löner alternativt platser som ger en lägre boendekostnad.

# data[].attributes.body
Vinstgenerering utgör en väsentlig del inom kapitalismen som ekonomiskt system. Vinstgenerering utgör en av de stora utmaningarna för affärsmässiga företag. Över tid tenderar produktionskostnader att öka samtidigt som avkastningsmöjligheterna krymper till följd av tilltagande konkurrens och minskande efterfrågan. Detta innebär att företagens vinster har en tendens att krympa över tid. Ett sätt för affärsmässiga företag skapa vinster är att pressa produktionskostnader…

# data[].attributes.body
Den primära drivkraften bakom Kapitalism är att ständigt generera vinst. Produktionskostnader i form av löner, råvarupriser och liknande tenderar att ständigt öka. Därför är det nödvändigt att vinsten hela tiden kan återinvesteras vilket genererar en ännu större vinst, som i sin tur kan återinvesteras igen. Här kanske man föreställer sig ett system i strävan efter någon typ av jämvikt där produktionskostnad, avkastning och återinvesteringsmöjligheter hela tiden flyttas framåt i en jämn takt i all evighet. Coe et.al (2020 s.78) menar däremot att tillståndet av ojämnvikt är kapitalismens naturliga tillstånd.

För att upprätthålla en sådan typ av tillväxt krävs ett ständigt pressande av produktionskostnad, då det är skillnaden mellan den tillverkade produktens försäljningspris och produktens produktionskostnad. Arbetarens lön utgör en stor del av utgiften, som hela vinsten består av (ibid, 76).  På sikt blir det svårare att upprätthålla denna balansgång mellan avkastning, omkostnad och tillväxt genom återinvestering. Som en vågskål som ämnad att på sikt tippa åt ena, än det andra hållet.

# data[].attributes.body
Kapitalismen, som ett ekonomiskt system, har en primär drivkraft vilket är att ständigt generera vinst. Då produktionskostnader i form av löner, råvarupriser och liknande tenderar att ständigt öka krävs det att den vinst som görs hela tiden kan återinvesterad, och på så vis generera en ännu större vinst, som i sin tur kan återinvesteras igen. Här kanske man föreställer sig ett system i strävan efter någon typ av jämvikt där produktionskostnad, avkastning och återinvesteringsmöjligheter hela tiden flyttas framåt i en jämn takt i all evighet. Coe et.al (2020 s.78) menar dock att ett tillstånd av ojämnvikt är kapitalismens naturliga tillstånd.

För att upprätthålla en sådan typ av tillväxt krävs nämligen ett ständigt pressande av produktionskostnad, då det är skillnaden mellan den tillverkade produktens försäljningspris och produktens produktionskostnad, där arbetarens lön utgör en stor del av utgiften, som hela vinsten består av (SID 76).  På sikt blir det allt svårare att upprätthålla denna balansgång mellan avkastning, omkostnad och tillväxt genom återinvestering. Som en vågskål som ämnad att på sikt tippa åt ena, än det andra hållet.