# data[].attributes.body
https://mobile.mako.co.il/hix-nature/environment/Article-d2b0b5230e5a171026.htm

# data[].attributes.body
ליאם תומאס

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
תַקצִיר

כ-250 מיליון איש בעולם חיים ליד חופים, בגובה של פחות מחמישה מטרים מעל פני הים. שינויים במפלס פני הים משפיעים על בני אדם כאשר המים מציפים את היבשה. זה קורה בדרך כלל כאשר מי הים גואים מאוד ולא נשאר בו מקום למי הנהרות הזורמים אליו, או בזמן סופה. אם מי ים חודרים לשדות חקלאיים ולמאגרי מים, הם עלולים להשפיע על מי השתייה והיבולים. לכן חשוב לחֱברה שלנו לדעת על שינויים במפלס הים ועל הגורמים להם.

עד כמה משתנֶה מפלס הים?

כבר מעל ל-150 שנה נערכות מדידות קבועות של הגאות והשפל בנמלים שונים בעולם. לפי המדידות האלה אפשר לראות את השינויים במפלס הים ברחבי כדור הארץ. כפי שתראו ב איור 1, המדידות הראשונות היו פשוטות מאוד והיו בהן שגיאות. אבל עם הזמן השתפרה רמת הדיוק, ובעשורים האחרונים יש גם אפשרות לערוך מדידות מדויקות ביותר באמצעות לוויינים [, ]. מהמידע שנאסף אפשר לראות שמאז 1850 בערך עלה מפלס הים בעולם בכ-20 ס"מ. הוא גם עולה יותר ויותר מהר - מאז שנת 2000 קצב עליית המים מתגבר בכ-3 מ"מ לשנה [].

איור 1 - שינויים במפלס פני הים בעולם מאז 1850 בערך [1, 2].

הציר האנכי מראה את השינוי במפלס הים, בסנטימטרים, והציר האופקי - את השנה. המדידות הראשונות נעשו בשיטות פשוטות ולא היו מדויקות, אבל בכל זאת הן מראות מגמה משמעותית של עלייה במפלס פני הים (כ-0.8 מ"מ לשנה). עד 1950 כבר התפתחו שיטות מדידה הרבה יותר מדויקות (את התוצאות מסמן הקו הכחול) שהראו כי הקצב עלה לסביבות שני מ"מ לשנה. בעשורים האחרונים נערכות מדידות באמצעות לוויינים (קו שחור) המתעדות בדיוק רב את מפלס הים. לפיהן אפשר לראות כי כיום הוא עולה בקצב של קצת יותר משלושה מ"מ לשנה.

מדוע משתנה מפלס הים?

יש ארבעה גורמים עיקריים לעלייה במפלס הים: 1. התחממות האוקיאנוסים בגלל - כשהמים מתחממים (אפילו בפחות ממעלה אחת), הנפח שלהם גדל והמפלס עולה; 2. הפשרת בגרינלנד ובאנטארקטיקה; 3. הפשרת קטנים יותר ברחבי העולם; 4. הצטמצמות כמות המים ביבשה, למשל מי תהום ומי מאגרים פתוחים. כמחצית מהשינוי הניכר במפלס פני הים היא תוצאה של התחממות האוקיאנוסים (התופעה נקראת גם "התפשטות תֶרמית"), והמחצית השנייה היא תוצאת הפשָרה של אלפי קרחונים יבשתיים קטנים. הפשרת משטחי הקרח באנטארקטיקה ובגרינלנד אמנם לא שיחקה תפקיד משמעותי בשינויים אלה מאז המאה ה-19 - אבל גם הם מפשירים כיום מהר יותר בגלל ההתחממות הגלובלית, וייתכן שבעתיד הם יגביהו מאוד את מפלס פני הים.

עד כמה עלול מפלס הים לעלות?

בגלל ההתחממות הגלובלית יימשכו ההתפשטות התֶרמית של האוקיאנוסים והפשרת הקרחונים היבשתיים, ויתרמו לעליית מפלס הים [ 3]. אילו כל קרחוני היבשה הקטנים שנשארו בעולם היו מפשירים, פני הים היו עולים בכ-50 ס"מ. עד כמה ההתפשטות התֶרמית תגביה את פני הים בעתיד? תלוי עד כמה המים ימשיכו להתחמם. יותר מכול, עלולים להשפיע משטחי הקרח הגדולים של העולם, הנמצאים בגרינלנד, במערב אנטארקטיקה ובמזרח אנטארקטיקה. אילו משטח הקרח הגרינלנדי היה מפשיר לגמרי, היה מפלס האוקיאנוסים עולה בכשבעה מטרים; הפשרה של משטח הקרח במערב אנטארקטיקה הייתה מעלה את המפלס בחמישה מטרים, והפשרת המשטח שבמזרח אנטארקטיקה - ב-53 מטרים! זו הסיבה שרבּים מהגלַסיוֹלוֹגים (מדענים החוקרים קרח) בַּעולם מתמקדים בשינויים שההתחממות הגלובלית מחוללת באנטארקטיקה ובגרינלנד.

איך עלולה הפשרה של משטחי הקרח להעלות את פני הים?

כפי שתראו ב איור 2, שלושת משטחי הקרח - במערב אנטארקטיקה ובמזרחה ובגרינלנד - שונים זה מזה, ומגיבים אחרת להתחממות הגלובלית. בגרינלנד, הקרח מפשיר בעיקר בגלל מגע עם אוויר חמים, והמים שנוצרו זורמים לאוקיאנוס. במערב אנטארקטיקה, משטח הקרח מונח על אדמה השקועה עד שני ק"מ תחת פני הים, ולכן הוא נקרא "משטח קרח ימי". מכיוון שהמים באוקיאנוס נוגעים בקצה משטח הקרח, הטמפרטורה שלהם קובעת אם הקרח יפשיר ובאיזו מידה. במזרח אנטארקטיקה, רוב משטח הקרח מונח על קרקע שמעל פני הים. מכיוון שהקור שם עז מאוד, משטח הקרח הוא עתיק ביותר - עד 14 מיליון שנה! בגלל גודלו העצום, אפילו הפשרה של אחוז קטן ממנו עלולה להעלות במידה משמעותית את פני האוקיאנוס בכל העולם.

איור 2 - A. אובדן קרח בגרינלנד, בגלל הפשרה ישירה של הקרח על-ידי אוויר חמים, וזרימת המים אל האוקיאנוס.

B. שינויים בגובה פני הקרח בגרינלנד, לפי מדידות לוויין. האזורים שאיבדו כמויות גדולות של קרח מסומנים באדום, והכמויות הגדולות ביותר מסומנות במסגרות. C. שינויים בגובה פני הקרח באנטארקטיקה, לפי מדידות לוויין. האזורים שאיבדו כמויות גדולות של קרח מסומנים באדום, והכמויות הגדולות ביותר מסומנות במסגרות. D. אובדן קרח באנטארקטיקה, בגלל מי האוקיאנוס המפשירים את משטח הקרח ואת מדפי הקרח הצפים. באנטארקטיקה זורמים מי האוקיאנוס החמימים יחסית מתחת למדף הקרח הצף ומפשירים אותו מלמטה. כתוצאה מכך, גם משטח הקרח הנמצא על הקרקע מאבד קרח.

בכל משטח קרח יש זרימה איטית מאוד של קרח מהמרכז לקצוות. הקרח שבקצוות מפשיר או מתפרק לקרחונים, וממשיך אל האוקיאנוס. במקביל גם מצטבר על הקרחון שלג, שמגדיל אותו. ההפרש בין כמות הקרח שהמשטח מאבד לבין השלג שהוא צובר קובע כמה ישפיע על מפלס פני הים. אבל שינויים בזרימת הקרח יכולים להשפיע במהירות גם על כמות הקרח המגיעה למי האוקיאנוס - ולכן על מפלס פני הים.

במערב אנטארקטיקה ובחלקים מסוימים של מזרח אנטארקטיקה, הקרח המונח על הקרקע מוקף במדפי קרח צפים בעובי של מאות מטרים. הם תומכים במשטח הקרח מן הצדדים, ושומרים שיישאר במקומו. אם מדפי הקרח יפשירו, הנוזלים עצמם אמנם לא יעלו את מפלס הים - כי המדפים ממילא דוחים כמות מים שוות-ערך למשקלם - אבל משטח הקרח הצמוד אליהם יאבד את התמיכה, מה שעלול להגביר את זרימת הקרח ואת כמות הקרח המגיעה לאוקיאנוס, ואז מפלס המים אכן יעלה.

אגב, צריך להבדיל בין משטחי קרח ומדפי קרח לבין - שכבת קרח דקה מאוד (מטר עד שני מטר) המכסה את האוקיאנוס הקר בקטָבים. קרח הים באזור הארקטי הולך ופוחת כבר כמה עשורים בגלל ההתחממות הגלובלית. גם הוא, כמו מדפי הקרח, צף ממילא במים ולכן אינו מעלה את המפלס כשהוא מפשיר - אבל העובדה שהוא מפשיר כבר כמה עשורים היא חשובה, כי היא מצביעה על התחממות האזור הארקטי.

האם מפלס פני הים השתנה בעבר?

מפלס פני הים השתנה באופן טבעי בעבר, בעיקר בגלל גדילה והפשרה של משטחי קרח גדולים ב []. בשיא עידן הקרח האחרון (לפני כ-20,000 שנה), מפלס הים היה נמוך בכ-120 מטר משהוא כיום! במהלך ההתחממות הגלובלית הטבעית שהחלה אחר כך ונמשכה עד לפני כ-10,000 שנה, מפלס הים עלה ב-1.2 ס"מ לשנה, ובהדרגה הפסיק לעלות. במשך התקופה הזו היו גם כמה "קפיצות" בקצב - למשל, לפני כ-14,000 שנה הקֶצב עלה לכשלושה ס"מ בשנה, בגלל הפשרת משטחי הקרח. הפעם האחרונה שהאקלים על פני כדור הארץ היה דומה לאקלים של היום הייתה הרבה קודם, לפני 120,000 שנה, בין שני עידני קרח. בתקופה ההיא היה מפלס הים גבוה לפחות בשישה מטרים משהוא כיום, כנראה משום שחלקים ממשטחי הקרח בגרינלנד ובמערב אנטארקטיקה היו קטנים יותר [ 4].

העובדות ההיסטוריות האלה מרתקות כי הן מראות שמפלס הים מסוגל להשתנות במידה ניכרת בגלל התחממות גלובלית, ושקצב השינוי עלול עוד להתגבר מאוד.

איך משתנה הקרח כיום?

בתחילת שנות התשעים החלו לוויינים למדוד את מפלס האוקיאנוס ואת משטחי הקרח בעולם [ 2]. כך התגלה שמשטחי הקרח הולכים ומאבדים מסה בדרכים שונות. בגרינלנד, במחצית הדרומית של משטח הקרח, יש הפשרה של פני השטח בגלל ההתחממות הגלובלית. במזרח אנטארקטיקה יש כמה אזורים בקצוות של משטחי הקרח המאבדים קרח בגלל מי האוקיאנוס החמימים יחסית, אבל עדיין לא בכמויות משמעותיות. השינויים הגדולים והמדאיגים ביותר נמדדו במערב אנטארקטיקה. במשך 20 השנים האחרונות, גרמה הטמפרטורה החמימה-יחסית של מי האוקיאנוס באזור זה לנסיגה של עשרות קילומטר בקצוות של חלק מהקרחונים. יש מדענים המאמינים שמשטח הקרח במערב אנטארקטיקה כבר החל להתפרק [].

באמצעות לוויינים אפשר גם למדוד את ההתפרקות הפתאומית של מדפי קרח באזורים שונים של אנטארקטיקה. במהלך עשרים השנים האחרונות, חלק מהמדפים האלה התמוטטו במהירות רבה (תוך כמה ימים), וכתוצאה מכך התגברה מיד זרימת הקרח לאוקיאנוס.

האם ההתחממות הגלובלית, שבני האדם גורמים לה, היא הסיבה לשינויים במשטחי הקרח?

אין כמעט ספק שהשינויים בגרינלנד הם תוצאה של התחממות גלובלית, ושטמפרטורות האוויר העוֹלות ממיסות את השלג והקרח. ההתחממות הגלובלית תגרום גם להתפשטות תֶרמית של האוקיאנוס והפשרה של קרחוני יבשה קטנים. לעומת זאת, לשינויים באנטארקטיקה אין קשר חד-משמעי לבני אדם ולמעשיהם. מי האוקיאנוס שגרמו להפשרת קרח באנטארקטיקה התחממו כנראה כבר לפני מאות שנים. מצד שני, הם משפיעים על הקרח בגלל זרמים מסוימים באוקיאנוס, וייתכן שהזרמים האלה השתנו לאחרונה בגלל שינויים בתנאים האטמוספריים - למשל כיוון הרוח. הדמיית מחשב הראתה שזרמי האוקיאנוס באזור חשוב במערב אנטארקטיקה עלולים להשתנות בהמשך המאה, בגלל התחממות גלובלית הנובעת מפעילויות של בני אדם []. השינוי בזרמי האוקיאנוס עלול לגרום לחלקים גדולים ממשטח הקרח במערב אנטארקטיקה להפשיר מהר יותר, בגלל המגע של הקרח עם מים חמימים יחסית. קצב ההפשרה של מדפי הקרח במספר אזורים באנטארקטיקה קשור כנראה להתחממות הגלובלית. אם היא תימשך, מדפי הקרח בכל היבשת עלולים להיפגע. המדענים מודאגים מכך כי במקרה כזה, משטח הקרח של מערב אנטארקטיקה עלול להיחשף למי אוקיאנוס חמימים יותר ולהתחיל להפשיר גם הוא.

מה יהיו השינויים במפלס הים בעתיד?

בגלל העלייה בפני הים בשנים האחרונות, ובגלל ההתחממות הגלובלית, המדענים די בטוחים שהעלייה תימשך בעשורים הקרובים, עם הפשרתם של קרחונים ומשטחי קרח נוספים והתפשטות תֶרמית של מי האוקיאנוס.

ב-2013 יצא דו"ח של קבוצה בשם "הפאנל הבין-ממשלתי לשינוי האקלים" (IPCC). נכתב בו שבמצב של "עסקים כרגיל" (הכוונה למצב שבו נמשיך לשרוף דלק מאובנים כפי שאנו עושים היום), הפשרת משטחי הקרח בעולם תעלה את מפלס הים ב-3.5 עד 36.8 ס"מ עד שנת 2100. אם לוקחים בחשבון גם את השפעות ההתפשטות התרמית והפשרת הקרחונים, מפלס הים עלול לעלות עד שנת 2100 במטר שלם!

באותו זמן, מפלס הים גם יתחיל כנראה לעלות בקצב מהיר יותר. הפאנל הגיע למסקנה שבמצב של "עסקים כרגיל", הקֶצב יתגבר ב-0.7 עד 1.6 ס"מ לשנה, ויהיה דומה לקצב עליית פני הים בסוף עידן הקרח האחרון. אפילו אם נצליח במשך העשורים הקרובים להוריד לאֶפס את פליטת גזי החממה, פני הים צפויים לעלות עד שנת 2100 בארבעים ס"מ לפחות.

איך תשפיע עליית פני הים על מדינות העולם?

הפשרת משטחי קרח משפיעה באופן שונה על מפלס הים במקומות שונים בעולם []. לכן היא גם תשפיע בדרכים שונות על בני אדם, תלוי היכן הם חיים. בבריטניה, למשל, רגילים כבר להתמודד עם התופעה במשך תקופות קצרות, בייחוד במקרים של סערות משולבות בגאות טבעית גבוהה מהרגיל. אם המסקנות של הפאנל הבין-ממשלתי נכונות, צריך לקחת בחשבון שבזמנים כאלה מפלס המים עלול לעלות עוד יותר בעתיד. המשמעות היא שבעשורים הבאים, גאות מסוכנת תהיה נפוצה יותר והרסנית יותר משהייתה עד כה.

באזורים חקלאיים ליד החוף, הצפות של מי ים עלולות להמליח את האדמה ולפגוע בפּוֹריוּת שלה. הם גם עלולים לחדור למאגרים של מי תהום, שהם מקור חשוב למֵי שתייה ולהשקיית יבולים חקלאיים.

בערי חוף, העלייה במפלס פני הים תגרום להצפות תכופות יותר של בתים ובתי עסק. נשמע אולי הגיוני להרחיק את היישובים מאזורים של הצפות מזיקות, אם אנחנו כבר צופים אותן מראש; אבל הקמת יישוב חדש היא יקרָה כל כך, שסביר יותר שננסה להגן על היישובים הקיימים. ייתכן שנצטרך לבנות לאורך החוף חומות בגובה כמה מטרים, כי הרחובות יהיו נמוכים יותר מפּני הים ההולכים ועולים.

סיכום

כבר מ-1850 נערכות מדידות של עליית פני הים במקומות שונים בעולם. בינתיים עלו פני האוקיאנוסים ב-20 ס"מ, בגלל ההתחממות הגלובלית הנגרמת מפליטת גזי חממה כאשר אנו שורפים פחם, נפט וגז. אבל השינויים שהתרחשו מאז 1850 הם קטנים בהשוואה לשינויים שקָרו בזמנים קדומים יותר. בעידן הקרח שלפני 20,000 שנה, היה מפלס הים נמוך ב-120 מטרים משהוא כיום. מכך אפשר להבין שני דברים: 1. שמפלס פני הים מסוגל להשתנות במידה משמעותית, ו-2. שכאשר האקלים מתחמם, הקרח מפשיר ומפלס פני הים עולה. הוא ימשיך לעלות, אולי אפילו במטר שלם עד סוף המאה, אם לא נצמצם את פליטת גזי החממה. העלייה במפלס פני הים תציב בעיות חמורות בפני 250 מיליון בני האדם החיים קרוב לים. היא תשפיע על יכולתנו לגדל יבולים בשדות ליד החוף, תקשה על שמירת האיכות של מי השתייה, ותשנה את האופן שבו אנחנו חיים ביישובים שלנו ומפתחים אותם.

מילון מונחים

הצהרת ניגוד אינטרסים

המחברים מצהירים כי המחקר נערך בהעדר כל קשר מסחרי או פיננסי שיכול להתפרש כניגוד אינטרסים פוטנציאלי.

# data[].attributes.attachment_link.title
שינויים במפלס הים - מדוע הם מדאיגים?

# data[].attributes.attachment_link.description
כ-250 מיליון איש בעולם חיים ליד חופים, בגובה של פחות מחמישה מטרים מעל פני הים. שינויים במפלס פני הים משפיעים על בני אדם כאשר המים מציפים את היבשה. זה קורה בדרך כלל כאשר מי הים גואים מאוד ולא נשאר בו מקום למי הנהרות הזורמים אליו, או בזמן סופה.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
בשעה שהעלייה הגלובלית בטמפרטורות פוגעת ביכולת של האוקיינוסים להוציא גזי חממה מהאטמוספירה ולאכסן אותם לטווח ארוך, השפעה אחרת של משבר האקלים - עלייה בסופות חול ואבק במדבריות - יכולה לחזק את יכולות אגירת הפחמן של האוקיינוסים, ולקזז לפחות באופן חלקי את הפגיעה שתגרום ההתחממות - כך לפי מחקר פורץ דרך שערכו מדענים מהאוניברסיטה העברית במפרץ אילת, ושמעניק תקווה מסוימת בכל הנוגע ליכולת של האנושות להתמודד עם משבר האקלים.

"ככל שיהיה יותר אבק שיגיע לאוקיינוסים כתוצאה מסופות במדבריות, כך תשתפר יעילות ספיגת גזי החממה שלהם, וזה יאזן את השפעות הטמפרטורה", אמר לכלכליסט פרופ' עדי טורפשטיין, גיאולוג מהמכון למדעי כדור הארץ באוניברסיטה העברית ומהמכון הבין אוניברסיטאי למדעי הים באילת, שהוביל את המחקר.

הממצאים פורסמו לאחרונה בכתב העת המדעי Earth and Space Chemistry של האגודה האמריקנית לכימיה (ACS). המאמר הוא תוצאה של שיתוף פעולה בינלאומי עם פרופ׳ סטפאני קינסט, מאוניברסיטת דלהאוזי בקנדה ותכנית הניטור הלאומית של מפרץ אילת בראשות ד״ר יוני שקד.
עלייה בטמפרטורה פוגעת ביעילות המשאבה הביולוגית
במרכז המחקר עומדת בחינה של הליך שמכונה "משאבה ביולוגית", שמהווה את אחד התהליכים המרכזיים שמווסתים את האקלים בכדור הארץ, ובמסגרתו אוקיינוסים וימים מוציאים פחמן דו-חמצני מהאטמוספירה ולוכדים אותו בקרקעיתם. "האצות שעל פני המים מבצעות הליך פוטוסינתזיה, במסגרתו הן לוקוחות גז פחמן, והופכות אותו לחומר אורגני מוצק שמכונה 'פחמן אורגני'", הסביר טורפשטיין. "האצות נאכלות על ידי דגים או פלנקטון שמפרישים את שאריות המזון והן או האצות צונחות בעמודת המים, שוקעות לקרקעית, נקברות ונעלמות מהאטמוספירה לתקופה של אלפי שנים".

ואולם, רק 1% מכלל הפחמן האורגני שיוצרות האצות מגיע לבסוף לקרקעית האוקיינוסים ונקבר שם. "השאר מתפרק, מתמוסס וזמין לחזור לאטמוספירה כגז", הוא אמר. מדענים כבר יודעים שעלייה במידות החום פוגעת ביעילות המשאבה הביולוגית. "ככל שהאוקיינוסים חמים יותר, תהליך הפירוק של הפחמן האורגני והפיכתו בחזרה לגז יעיל יותר. כשחם יותר חלק גדול ויתר ממנו מתפרק במים ולא נקבע בקרקעית. יש הרבה עדויות שהעולם מתחמם, וזה מעודד פירוק מוגבר של הפחמן האורגני, ולפיכך קיבוע פחות יעיל שלו".

במסגרת המחקר ביקשו טורפשטיין ועמיתיו לבדוק האם יש גורמים אחרים שמשפיעים על עבודת המשאבה הביולוגיות ב"מדבריות" של האוקיינוסים - אזורים מרוחקים דלים בחומר אורגני שמהווים את רוב השטח הימי על פני כדור הארץ. "אנחנו מכירים את האוקיינוסים בעיקר מזה שעומדים על החוף ומסתכלים על הגלים. הסביבות החופיות עשירות בבעלי חיים ובתהליכים ביולוגיים, אבל הן פסיק משטח האוקיינוסים. רובו פתוח, עמוק, מרוחק, בחלקים נרחבים שלו כמעט שאין פעילות ביולוגית, או אצות על פני המים שמבצעות פוטוסינתזה ומזינות את שרשרת המזון. זו סביבה ענייה בחומר אורגני.

"הבעיה היא שהמקומות האלו מרוחקים, קשה להגיע אליהם ולחקור אותם. לספינת מחקר ייקחו שבועות להגיע לצפון האוקיינוס השקט או לדרום האוקיינוס האטלנטי. העלות עומדת על בין אלף 100 ל-200 אלף דולר ביום, ובהפלגה של כמה חודשים זה עלות של מיליוני דולרים. חיסרון נוסף הוא שאי אפשר להישאר שם לאורך זמן. הספינה חוצה, דוגמת ווהסבירות שחוקר נוסף ישוב לאותו נקודהה מאוד קטן. יש מעט מואד מידע או תצפיות על האזורים שבהם מתרחשים התהליכים הכי משמעותיים. רוב האוקיינוסים הם 'מדבריים', ושם קורים התהלכיים שמשפיעים על ויסות גזי חממה, אבל יש חוסר הלימה בין החשיבות שלהם לכמות התצפיות".

ואולם, לחוקרים בישראל יש נגישות למקום שמדמה בצורה מצוינת את התנאים השונים באותם מדבריות אוקיינוסים מרוחקים: מפרץ אילת. "עמודת המים שם עמוקה מאוד יחסית", אמר טורפשטיין. "במקום להפליג חודשים לנקודה עמוקה באמצר האוקיינוס, אני יכול בתוך רבע שעה להגיע מאילת לעומק 700 מטר. זה נובע מכך שהשוליים של המפרץ מאוד תלולים, כי הוא נמצא לאורך הבקע הסורי-אפריקאי".

בנוסף, המים של מפרץ אילת עניים בחומרי תזונה: "זה נובע מהעבודה שאנחנו באזור מדברי. אין נהר או מקור מים אחר שמספק חומרי תזונה, נוטריינטים. יש אבק שמגיע מהסהרה, אבל זהו. המערכת מנותקת מאספקת מזון מהיבשה. מפרץ אילת מקושר רק לאוקיינוס ההודי, דרך הים האדום, ועד שהמים משם מגיעים למפרץ אילת הם מדולדלים מאוד בחומרי מזון, ולכן מהווים אתר מחקר ייחודי שמדמה את התנאים במרכזי האוקיינוסים. בגלל הנתק זו גם אמבטיה יחסית סטרילית ואנחנו שיודעים בצורה מדויקת יחסית מה נכנס ומה יוצא. זה עוזר להבין את התהליכים".
"אבק הוא מקור עיקרי של מזון באוקיינוסים מרוחקים"

המחקר הנוכחי הוא חלק מפרויקט מחקר רחב יותר שנועד להסתכל לאורך זמן וברזולוציה גבוהה על האופן שבו גורמים חיצוניים כמו אבק משפיעים על מערכות ימיות. "אבק הוא מקור עיקרי של מזון באוקיינוסים מרוחקים. אבק מדברי מתרומם מהסהרה, נוחת במים, מתמוסס חלקית ומשחרר למים חומרים כימיים כמו ברזל או חנקן שדרושים לקיום פוטוסינתזה. הוא גם סופח יסודות אחרים מהמים ומשנה את ההרכב הכימי שלהם. אבל אף פעם לא הצליחו להסתכל על התהליך הזה בזמן אמת, למשל לתעד את הדינמיקה בזמן סופת אבק. לאורך שבוע יש שינוי משמעותי בכימיה של המים ועד היום לא ידענו איך זה נראה. באילת יכולנו לעקוב ולנטר באופן רציף את ההשפעה הישירה של סופה על הרכב עמודת המים והביולוגיה".

על מנת לבצע את הניטור הזה פיזרו טורפשטיין והחוקרים שעובדים אתו מלכודות משקעים, שתופסות את החלקיקים ששוקעים בעמודת המים, בעומקים שונים לאורך מפרץ אילת, ומאז 2014 הם דוגמים אותן על בסיס חודשי. בנוסף הטמינו החוקרים מלכודת משקעים ייחודית שמאפשרת להפריד דגימות על בסיס יומי, וכך לבחון שינויים במערכת כמעט בזמן אמת.

האוקיינוס ההודי

במאמר הנוכחי שלהם, הם מפרסמים ממצאים שמראים קשר חיובי ישיר בין הריכוז במים של אבק או חומר מינרלי (למשל, גרגרי חול) ליעילות המשאבה הביולוגית. "ככל שיש יותר גרגרי אבק יש יותר פחמן אורגני ששוקע ונקבר בקרקעית. כשהגרגירים של האבק מהסהרה שוקעים בעמודת המים הם מהווים מגן לפחמן האורגני. הוא נספח אליהם ושהם עוטפים אותו, יוצרים מערך שמגן עליו מפני פירוק. הוא הופך להיות מעין טיל, גוש גדול שצונח לקרקעים בבת אחת ומסולק מעמודת המים. ריכוז גבוה של חומר מינרלי מעודד את המשאב היבולוגית, הופך אותה ליעילה יותר".
למה זה אופטימי?
"זה מנגנון שמעודד קבורה של פחמן ומסלק אותו מהאטמוספירה. הצפי במאה הקרובה הוא לארגון מחדש משמעותי של מערכות האקלים. חלק מהארגון הזה קשור במדבור, בהתרחבות רצועת המדבריות. מדבריות הם הספקים העיקריים של אבק אטמוספרי, וככל שיהיו יותר מדבריות יהיה יותר האבק. ככל שיהיה יותר אבק, היעילות של המשאבה הביולגית תשתפר וזה יאזן את השפעות עליית הטמפרטורה. זה מעין מעגל: העולם מתחמם, הופך מדברי, אבל עם התרחבות המדבריות יש יותר אבק שיסלק יותר חומר אורגני לקרקעית, וזה מוריד את ריכוז גזי החממה מה שמאזן את ההתחממות".

מי מנצח בתהליך זה? יהיה תרחיש שבו יהיה כל כך הרבה חומר גרגירי שהוא יבטל את השפעות ההתחממות?

"אני לא יודע, כי מאוד מורכב לכמת את זה ואנחנו רק בחיתולי המחקר. זה דורש שילוב בין דיסציפלינות. צריך לשלב בין מחקרים ומודלים לגבי מדבור ומנגנוני יצירת אבק והבנה של תהליכי ונתיבי הסעת האבק ואיך הוא משפיע על עמודת המים. אין תשובה חד-משמעתית, אבל אלו שני תהליכים שמווסתים אחד את השני, ובעתיד אני מקווה שיהיו לנו הערכות יותר טובות".
מה הלאה?
"אספנו ואנחנו ממשיכים לאסוף כמות גדולה של דגימות, תצפיות ונתונים. אנחנו עובדים על תיאור ההשפעה קצרת טווח של סופות אבק, לתאר ברזולוציה של שבוע וחצי מה קורה לעמודת מים. מתקדמים גם לבחון את ההרכב הכימי של החומר החלקיקי ששוקע. אנחנו מתחילים לבחון את ההרכב הכימי מבחינת מתכות כבדות, איך הן מתנהגות ומתי הן מגיעות למפרץ".

# data[].attributes.attachment_link.title
מחקר ישראלי פורץ דרך: עלייה בסופות חול במדבריות תקזז את התחממות כדור הארץ

# data[].attributes.attachment_link.description
הגיאולוג פרופ' עדי טורפשטיין, שעמד בראש צוות חוקרים מהאוניברסיטה העברית מסביר לכלכליסט: "העולם מתחמם, הופך מדברי, אבל עם התרחבות המדבריות יש יותר אבק שיסלק יותר חומר אורגני לקרקעית האוקיינוסים, וזה מוריד את ריכוז גזי החממה מה שמאזן את התחממות כדור הארץ"

# data[].attributes.headline
תמר אלוש- תמונה

# data[].attributes.body
תמר אלוש- תמונה

# data[].attributes.headline
תמר אלוש- כתבה

# data[].attributes.body
תמר אלוש- כתבה

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
הכַּתָּבָה הזו לא תרגיע אתכם. להפך. היא תסביר לכם למה הטמפרטורה הממוצעת בכדור הארץ עולה, איך זה קשור לגשמים החזקים שירדו כאן בחורף האחרון ומה - אם בכלל - אפשר לעשות בעניין.

"זה נכון שמזג האוויר בעולם קצת משתגע בשנים האחרונות", אומר אלעד זוהר, חזאי בחדשות ערוץ 10 ומורה לאיכות הסביבה בבית הספר לטבע, סביבה וחֶבְרָה בתל אביב. "מה שמדאיג הוא שהמגמה הזו עלולה להימשך עוד שנים רבות, ואז אזורים גדולים עלולים להפוך ליבשים יותר, כלומר כמות הגשמים שתרד בהם תקטן באופן משמעותי, ויש סיכוי אפילו שהם יהפכו לאזורי בַּצּוֹרֶת או למדבריות. גם ההפך יכול לקרות - באזורים אחרים, שהיו מדבריים, עלולה כמות הגשם לעלות מאוד, ואז יהיו שם שיטפונות והֲצָפוֹת שיפגעו בבעלי חיים ובצמחים מדבריים".

אֶפֶקְט הַחֲמָמָה - טוב או רע?

אם אתם שואלים את עצמכם למה כל זה קורה לנו, התשובה היא אחת - בגללנו. וליתר דיוק, בגלל גזי החממה שנמצאים באוויר. גזי החממה העיקריים שנמצאים באטמוספרה של כדור הארץ, הם אֵדֵי מים, פחמן דו-חמצני, מֶתָאן, חמצן דו-חנקני, אוֹזוֹן ופחמן כְלוֹרוֹ-פְלוֹאוֹרִי (תרכובת שמכילה פחמן, כְלוֹר ופלואור).

השמש, כידוע, היא מקור החום העיקרי של כדור הארץ. היא מחממת אותו באמצעות הַקְּרִינָה שהיא פולטת ואשר מרוכזת בעיקר בתחום האור הנראה. עקב כך מתחמם כדור הארץ ופולט קרינה אחרת, פחות אֶנֶרְגֶּטִית, שקרויה קרינת תת-אדום (אִינְפְרָה-אדום). מתברר שגזי החממה באטמוספרה גורמים להתחממות נוספת.

המולקולות של הגזים האלה קולטות את הקרינה התת-אדומה שפולט כדור הארץ, ובתורן פולטות אותה חזרה לכל הכיוונים. התוצאה היא שחלק מהקרינה חוזר לקרקע, ומתרחש מה שאנחנו מכנים "אפקט החממה", שגורם לעלייה בטמפרטורת פני הקרקע. אגב, בחממה אמיתית תהליך החימום שׁוֹנֶה ואינו נובע מהחזרת קרינה אלא מאוויר שמתחמם ואין לו לאן לצאת.

למרות השם שמוּכר אצלנו כתופעה קצת מפחידה, מדובר בעניין חיוני ביותר: "אפקט החממה הוא גורם טבעי שמשפיע על הטמפרטורה שנמדדת על פני כדור הארץ, ובלעדיו כנראה לא ייתכנו חיים", מסביר זוהר. "הגזים האלה עוצרים את ההתפשטות של הקרינה הזו ומחזירים אותה חזרה לכדור הארץ.

"הקרינה המוחזרת מעלה את הטמפרטורה לממוצע עולמי של כ- 15מעלות צלזיוס. אם אפקט החממה לא היה קיים, הטמפרטורה הייתה צונחת ב-33 מעלות - ואז היה כאן כל כך קר עד שהיה קשה מאוד לשרוד כאן". אז מה הבעיה, אתם שואלים? שוב, אנחנו. "עד המאה ה-18 התקיים באטמוספרה שלנו איזון בין כמות הפחמן הדו-חמצני שפלטו היצורים החיים בתהליך הַנְּשִׁימָה וכמות הפחמן הדו-חמצני שצרכו הצמחים בתהליך הפוֹטוֹסִינְתֶּזָה", ממשיך זוהר.

"אבל אז החלה המהפכה התעשייתית שבזכותה קמו מפעלי ענק ותחנות כוח, ומספר כלי הרכב בעולם הגיע למאות מיליונים. שלושת אלה הם יצרנים גדולים של פחמן דו-חמצני, והצמחים פשוט לא מצליחים להתגבר על הכמויות האדירות שנמצאות באוויר". באופן דומה, גם הכמות של גזי חממה אחרים עלתה בתקופה הזו.

הגזים האלה נאגרו, וממשיכים להיאגר, בתוך האטמוספרה, ובעצם משפיעים על תְּנָאֵי מזג האוויר בעולם כולו. "במאה השנים האחרונות הטמפרטורה הממוצעת בעולם עלתה במַעֲלָה אחת כמעט", מספר זוהר, "ויכול להיות שזה מספיק כדי לגרום לשינויי מזג אוויר קיצוניים ולאירועי מזג אוויר שקשה לחזות ולהתמודד איתם. החזאים מתבססים על נתונים מִשָּׁנִים קודמות, ומנסים לחזות מה יהיה בעתיד - וכרגע העתיד הזה נראה לא כל כך טוב. אני חייב לומר שאם לא נתחיל לפעול לשיפור המצב של פליטת גזי החממה, צפוי לנו מזג אוויר חם ויבש הרבה יותר מהיום, והקיץ שכבר עכשיו הוא די קשה יהפוך לבלתי נסבל באמת".

בלגן בכל העולם

זוהר מספר שבמחקר שנעשה באוניברסיטת תל-אביב התגלה שב- 50 השנים האחרונות עלתה הטמפרטורה הממוצעת בקיץ, והתוצאה היא יותר אירועי שָׁרָב ואובך מבעבר. הטמפרטורות הממוצעות בחורף, לעומת זאת, לא השתנו כלל, אבל יש שינוי משמעותי בדפוס ירידת הגשמים: "זה אומר שבמקום שיהיו כמה ימים רצופים של גשם חלש אנחנו מקבלים יום-יומיים של סערה שבהם יורדות כמויות עצומות של גשם", הוא מסביר. "גידולים חקלאיים, למשל, נפגעים בצורה קשה, מפני שהם זקוקים למזג אוויר מסוים כדי להבשיל. חוץ מזה יש הרבה יותר שיטפונות והצפות, שפעם לא היו נפוצים כל כך".

הסופות הטרופיות, או בשמותיהן היותר מוכרים - הוּרִיקָן, צִיקְלוֹן וטַיְיפוּן, נוצרות כתוצאה מהתאדות מֵי האוקיינוסים החמים, שמטפסים במעלה האטמוספרה, מתקררים ומתעבים לטיפות מים. החום שמשתחרר מאדי המים המתעבים, בתוספת רוחות חזקות, יכול ליצור באזורים הטרופיים סופות גדולות והרסניות. לעיתים מגיע קוטרה של הסופה לכ-500 קילומטרים, שזה בערך כמו המרחק בין חיפה לאילת.

סופות מהסוג הזה יכולות להיווצר רק מעל האוקיינוסים הטרופיים, מפני שטמפרטורת מים גבוהה היא דרישה חיונית להיווצרות סופת הוריקן, ומכאן נובע הקשר להתחממות העולמית. "זה נכון שסופות ההוריקן נוצרות בים מאז ומתמיד", מסביר זוהר, "אבל למזג האוויר המתחמם יש השלכה ישירה על התכיפות שלהן, כלומר כמה פעמים בשנה זה קורה. ההתחממות הזו גורמת גם ליצירת יותר סופות מסוג טורנדו, שהן קטלניות והרסניות לא פחות, הנוצרות מעל ליַבָּשָׁה.

עוברים לאופניים, אוכלים ירקות

לאורך השנים הגו המדענים לא מעט תוכניות שמטרתן לצמצמם את פליטת גזי החממה לאטמוספרה. חלק מהן, כפי שמספר זוהר, נשמעות כמו לא פחות ממדע בִּדְיוֹנִי. "אחת התוכניות הייתה להטיס לחלל מיליוני מַרְאוֹת קטנות שיחזירו את קרינת השמש, ובכך ימנעו מהטמפרטורה להמשיך לעלות. תוכנית אחרת מתבססת על תכונה חשובה שיש לאבן גיר, והיא היכולת שלה לספוג פחמן דו-חמצני. המדענים הציעו להמס מיליוני אבני גיר באוקיינוסים, והאבנים האלה 'ילכדו' את גז החממה הבעייתי הזה ולא יתנו לו לטייל באטמוספרה.

"ישנם גם לא מעט ארגונים ברחבי העולם המטיפים לצמחונות", הוא מוסיף ומחייך. מה הקשר? ובכן, מתברר שבעלי חיים שאוכלים עשב פולטים גז מתאן. כן, בשיהוק. "זה גז חממה בעייתי יותר מפחמן דו-חמצני, אף שהכמות שלו קטנה בהרבה. אם יותר אנשים יהיו צמחוניים, יקטן הצורך בגידול בהמות למאכל והפְּלִיטָה של הגז תקטן". אגב, לא מעט ערים בעולם התגייסו למטרה הזו והכריזו על "יום שני צמחוני" - הכוונה היא לוותר על אכילת בשר יום אחד מדי שבוע, וכך להקטין את צריכת הבשר בעולם.

אבל כמו שוודאי ניחשתם, כרגע התוכניות האלו לא ממש זוכות להצלחה. ולא רק זה, יש גם כמה חוקרים שמאמינים שפליטת גזי החממה אינה בעייתית כי המערכת האקולוגית תדע לאזן את עצמה עם הזמן. הם חושבים שהטמפרטורה הגבוהה תוביל ליצירה מוגברת של עננים, שיהוו מעין שכבת מגן שתמנע מקרני השמש לחדור לכדור הארץ, מה שיוביל לקירורו מחדש.

אנחנו מאמינים שעכשיו זה הזמן לפעול. הממשלות צריכות להתגייס ולהוביל ביחד מַהֲלָךְ להפחתת הפליטה של גזי החממה מהתעשייה ומכלי הרכב. ועד שזה יקרה, כל אחד מכם יכול לתרום את חלקו: דברו עם ההורים והסבירו להם על אפקט החממה, השתדלו להשתמש יותר באופניים, והשתדלו לצמצם את פעולת המזגן אפילו בקיץ. כל דבר עוזר. כי אחרי הכול, עם קצת תשומת לב ושמירה על הסביבה, העתיד של כולנו יכול להיות כאן נעים וקריר יותר.
>> הכתבה המלאה התפרסמה במגזין גליליאו צעיר
ותקבלו את כל הסיפורים ישירות לפייסבוק שלכם

# data[].attributes.attachment_link.title
מזג האוויר השתגע

# data[].attributes.attachment_link.description
הכַּתָּבָה הזו לא תרגיע אתכם. להפך. היא תסביר לכם למה הטמפרטורה הממוצעת בכדור הארץ עולה, איך זה קשור לגשמים החזקים שירדו כאן בחורף האחרון ומה - אם בכלל - אפשר לעשות בעניין. "זה נכון שמזג האוויר בעולם קצת משתגע בשנים האחרונות", אומר אלעד זוהר, חזאי בחדשות ערוץ 10 ומורה לאיכות הסביבה בבית הספר לטבע, סביבה וחֶבְרָה בתל אביב.

# data[].attributes.body
https://www.ynet.co.il/articles/0,7340,L-5639568,00.html

# data[].attributes.body
http://www.sviva.gov.il/subjectsEnv/ClimateChange/GlobalWarming/Pages/Greenhouse_effect.aspx

# data[].attributes.attachment_link.title
עמוד לא קיים | מכון דוידסון לחינוך מדעי

# data[].attributes.body
https://www.sviva.net/calendar/?gclid=CjwKCAjwtNf6BRAwEiwAkt6UQlyvjo4OXFvBUOXPz57oLfipzV_bK3SS9i2ZzaFi3Yw0odNUihl6exoCLDIQAvD_BwE

# data[].attributes.body
aa

# data[].attributes.body
https://mobile.mako.co.il/Tagit/התחממות+גלובלית

# data[].attributes.headline
קיושר לכתבה/ ידיעה חדשות 

# data[].attributes.subject
קיושר לכתבה/ ידיעה חדשות 

# data[].attributes.headline
קיושר לכתבה / ידיעה מהחדשות

# data[].attributes.subject
קיושר לכתבה / ידיעה מהחדשות

# data[].attributes.headline
קישור לכתבה /ידיעת חדשות 

# data[].attributes.subject
קישור לכתבה /ידיעת חדשות 

# data[].attributes.headline
קישור לכתבה /ידיעת חדשות 

# data[].attributes.subject
קישור לכתבה /ידיעת חדשות 

# data[].attributes.headline
קישור לכתבה /ידיעת חדשות 

# data[].attributes.subject
קישור לכתבה /ידיעת חדשות 

# data[].attributes.headline
קישור לכתבה /ידיעת חדשות 

# data[].attributes.subject
קישור לכתבה /ידיעת חדשות 

# data[].attributes.headline
קישור לכתבה /ידיעת חדשות 

# data[].attributes.subject
קישור לכתבה /ידיעת חדשות 

# data[].attributes.headline
קישור לכתבה /ידיעת חדשות 

# data[].attributes.subject
קישור לכתבה /ידיעת חדשות 

# data[].attributes.headline
קישור לכתבה /ידיעת חדשות 

# data[].attributes.subject
קישור לכתבה /ידיעת חדשות 

# data[].attributes.headline
קישור לכתבה / ידיעת חדשות 

# data[].attributes.subject
קישור לכתבה / ידיעת חדשות 