# data[].attributes.body
Video:https://youtu.be/Nbm3cIxjm20?si=jLNs_pRD-g4E3k9v

Valsts: Krievija, galvenokārt pie Volgas upes, Uralos, Ziemeļkrievijā.

Teritorija: Tundra un meža tundra.

Cilvēku skaits: Aptuveni 50 000 Ņenču.

Nodarbošanās: Ņenci tradicionāli nodarbojas ar ziemeļbriedu audzēšanu, medībām un zvejniecību.

Ēdiens: Galvenie ēdieni ir gaļa (īpaši ziemeļbriedis un citas ziemeļu dzīvnieku gaļas), zivis un dažādi meža produkti, piemēram, ogas un sēnes.

Mājoklis: Tradicionālās mājokļu formas ir jurtas – tās ir pārvietojamas teltis, kuras tiek izmantotas ziemā un vasarā.

Tradicijas: Ņenciem ir bagāta mītoloģija, kas saistīta ar dabu, un viņu dzīve ir cieši saistīta ar dzīvnieku audzēšanu un migrāciju.

Apģērbs: Ņenci tradicionāli valkā ādas apģērbus, kas tiek darināti no dzīvnieku ādas. Ziemā apģērbs ir īpaši siltīgs, ar dzīvnieku vilnas iekšējām oderēm.

# data[].attributes.body
1. Apdzīvotā teritorija:

Jukagiri galvenokārt dzīvo Krievijas Federācijas ziemeļaustrumos

2. Cilvēku skaits:

Mūsdienās jukagiru skaits ir ļoti neliels – aptuveni 1 600

3. Galvenās nodarbes

Medības (galvenokārt brieži, lāči, zaķi, putni),

Zvejniecība (laši, store, mencas),

4. Ēdiens:

Svaigas vai žāvētas zivis

Ziemeļbrieža un aļņa gaļa,

Savvaļas ogas un augu saknes,

Asins desas un vārīta zivs zupa.

5. Mājoklis:

Vasarā – vieglas teltis no ziemeļbriežu ādas vai koka karkasi ar brezentu, līdzīgas čukču un evenu jurtām.

Ziemā – zemē iedziļinātas mājas, pārklātas ar zemi un sūnām, lai aizsargātu no skarbā aukstuma.

6. Tradīcijas:

Jukagiriem ir bagāta mutvārdu kultūra – mīti, pasakas un leģendas, kas tiek nodotas no paaudzes paaudzē.

7. Apģērbs:

Tradicionālais apģērbs ir izgatavots no ziemeļbriežu ādas un kažokādām.

# data[].attributes.body
Video:https://youtu.be/ciYWPBlF3uk?si=tBIS287cVsUMHdCY

Valsts: Krievija (Taimiras pussala)
Teritorija: Ziemeļu Sibīrija, Taimira pussala.
Cilvēku skaits: Aptuveni 30 000 cilvēku.
Nodarbošanās: Līdzīgi kā ņenci, nganasani ir galvenokārt nomadiski lopkopji, kas audzē ziemeļu alni. Viņiem ir arī izplatīta zvejošana.
Ēdiens: Gaļa, īpaši no ziemeļu dzīvniekiem, piemēram, ziemeļu alnim, kā arī zivis.
Mājoklis: Viņiem ir tradicionālas telts, ko sauc par "chum", līdzīgas ņeču teltēm.
Tradicijas: Viņiem ir izteikti šamanistiski rituāli, kas saistīti ar dabu un dzīvnieku garu pielūgšanu.
Apģērbs: Ādas un kažokādas apģērbi, kas palīdz izdzīvot aukstajā klimatā.

# data[].attributes.body
Video: https://youtu.be/LZ-yyEX-pqc?si=855JCF00NPleqIcv

Valsts: Krievija (Čukotka)
Teritorija: Čukotka pussala, Kasjoha, Beringa jūras piekrastes apgabali.
Cilvēku skaits: Aptuveni 16 000 cilvēku.
Nodarbošanās: Čukči ir galvenokārt nomadiski lopkopji, audzē reindžus un medī, bet arī zvejo.
Ēdiens: Lielākoties sastāv no dzīvnieku gaļas, jūras zivīm un roņu gaļas.
Mājoklis: Viņi izmanto tradicionālos namiņus, kas izgatavoti no kauliem, ādas un kažokādām, īpaši dzīvotspējīgus vēsos apstākļos.
Tradicijas: Čukči ir izveidojuši dziļas saites ar dabu un dzīvniekiem. Viņiem ir izstrādāti tradicionāli rituāli un dejas.
Apģērbs: Čukču apģērbs galvenokārt ir izgatavots no dzīvnieku ādas un kažokādām, nodrošinot siltumu.

# data[].attributes.body
Sāmi ir Ziemeļeiropas pamatiedzīvotāji, kas dzīvo Norvēģijā, Zviedrijā, Somijā un Krievijas Kolas pussalā. Viņiem ir bagāta kultūra un sena vēsture, cieši saistīta ar ziemeļbriežu audzēšanu un dabas pielūgsmi.

Mūsdienās sāmu skaits ir ap 80 000 – 100 000

Tradicionāli sāmi nodarbojās ar:

Ziemeļbriežu audzēšanu – viena no galvenajām nodarbēm, īpaši Norvēģijā un Zviedrijā,

Zvejniecību – galvenokārt piekrastēs un ezeros,

Sāmu virtuve ir vienkārša un balstīta uz vietējiem dabas resursiem:

Ziemeļbrieža gaļa – vārīta, kūpināta, kaltēta,

Zivis – lasis, forele, menca, siļķe,

Meža ogas – brūklenes, mellenes, lācenes,

Meža zvēru gaļa – aļņa, lāča un truša gaļa,

Tradicionālie sāmu mājokļi ir pielāgoti skarbajiem ziemeļu apstākļiem:

Lavvu – konusa veida telts no koka karkasa, pārklāta ar dzīvnieku ādu vai audumu (līdzīga indiāņu vigvamam),

Tradicionālais sāmu apģērbs ir gakti – krāsains tērps ar izšuvumiem un raksturīgām detaļām.

Vīriešu un sieviešu gakti atšķiras pēc krāsām un formām,

# data[].attributes.body
Inuīti ir Arktikas pamatiedzīvotāji, kas pielāgojušies dzīvei skarbajos Ziemeļu Ledus okeāna apstākļos. Viņi ir viena no lielākajām Arktikas tautām un ir cieši saistīti ar citām eskimosu grupām.

Inuītu valoda pieder eskimosu-aleutu valodu saimei. Tā ir sadalīta vairākos dialektos, kas tiek runāti dažādos reģionos. Piemēram:

Inuktituts (Kanādā),

Inuvialuktuns (Kanādas rietumos),

Kalaallisut (Grenlandē, oficiālā valoda),

Jupiku valodas (Aļaskā un Krievijā).

Inuīti dzīvo plašā teritorijā, kas ietver:

Aļasku (ASV),

Kanādu (īpaši Nunavutas, Ziemeļrietumu un Kvebekas ziemeļu teritorijas),

Grenlandi (Dānijas autonomā teritorija),

Inuītu kopējais skaits tiek lēsts apmēram 180 000 – 200 000, no kuriem

Tradicionāli inuīti nodarbojās ar:

Medībām – galvenie medījumi ir roņi, valzirgi, polārlāči, karibu (ziemeļbrieži), vaļi,

Zvejniecību – galvenokārt lasis, menca un citas jūras zivis,

Kažokzvēru slazdošanu – lapsas, vilki un citi dzīvnieki,

Ledus medībām ar suņu pajūgiem un kamanu suņiem,

Roku darinājumiem – kaula un raga grebumi, ādas apstrāde, kuģu un laivu izgatavošana.

Inuītu tradicionālā diēta ir pielāgota Arktikas videi un balstās uz dzīvnieku izcelsmes produktiem:

Roņu gaļa – viena no svarīgākajām pārtikas sastāvdaļām,

Valzirgu un vaļu gaļa un speķis (muktuk – vaļa āda ar taukiem),

Karibu un polārlāča gaļa,

Zivis – lasis, menca, paltuss,

Putnus un olas,

Inuītu mājokļi ir pielāgoti skarbajiem arktiskajiem apstākļiem:

Iglo – tradicionālas ziemas mājas, kas būvētas no sasaluša sniega blokiem (tiek izmantotas medību sezonās)

Inuītu tradicionālais apģērbs ir izgatavots no biezām dzīvnieku ādām, lai aizsargātu no aukstuma:

Parkas – mēteļi no roņu vai karibu ādām ar kapuci, kas izklāta ar polārlapsas vai vilka kažokādu,

Bikses un zābaki – bieži izgatavoti no roņu ādas,