# data[].attributes.headline
Кушнарьова Марія Володимирівна, «Вілла Марія - перлина архітектури Слов'янська» 

# data[].attributes.subject
Кушнарьова Марія Володимирівна, «Вілла Марія - перлина архітектури Слов'янська» 

# data[].attributes.body
Слов'янська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №15 Слов'янської міської ради Донецької області

# data[].attributes.attachment_link.title
Amazingly Simple Graphic Design Software – Canva

# data[].attributes.attachment_link.description
Sorry, the page you are looking for does not exist.

# data[].attributes.headline
Трубачова Олена Ігорівна, «Архітектурний комплекс Свято-Успенської Святогірської Лаври»

# data[].attributes.subject
Трубачова Олена Ігорівна, «Архітектурний комплекс Свято-Успенської Святогірської Лаври»

# data[].attributes.body
| Слов'янська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №4 Слов'янської міської ради Донецької області

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Архітектурний комплекс Свято-Успенської Святогірської Лаври
PS
Кирило-Мефодіївські сходи - крита галерея з перехідними баштами на східному схилі Святогірського Фавору, яка бере початок від печерника. До середини 40-х рр. ХІХ ст. тут знаходився крутий піший хід. Споруда була збудована в 1851 р. як шлях з подолу . Будівництво споруди здійснювалось коштом місцевих поміщиків Павла Васильовича Шабельського, його дружини Катерини та іх сина Помпея.

Сходи були названі на честь рівноапостольних святих братів Кирила і Мефодія, слов'янських просвітителів. Пам'ятка являла собою криту галерею, з 16 майданчиками, 2 баштами, 22 переходами у вигляді коридорів. До верхівки гори вели 511 сходинок. Галерея була декорована образами святих угодників. Всі вежі завершувались позолоченими хрестами.

Під час воєнних дій (1941 - 1943 рр.) згоріла дерев'яна частина споруди, а дві цегляні башти були напівзруйновані. В 2004 - 2009 рр. на замовлення Святогірської лаври споруда була відбудована.

Миколаївська церква на крейдяній скелі є шедевром народної архітектури XVII століття. Храм як дорогоцінна корона вінчає вершину крейдяної скелі, доповнюючи людським мистецтвом ту нерукотворну красу, якою Творець прикрасив місцевість Святих Гір.

Храм збудований на місці стародавньої печерної церкви Успіння Божої Матері, викопаної в 1634 році, а потім втраченої внаслідок обвалу скелі наприкінці XVII століття. Талановиті невідомі майстри зуміли майстерно прибудувати до старого вівтаря, що зберігся в крейдяній скелі, решту церкви. Миколаївська церква збудована у стилі українського бароко XVII століття. У XIX столітті вздовж головного фасаду церкви над майданчиком було влаштовано галерею. 21 травня 1994 року в Миколаївській церкві відслужили першу літургію після запустіння радянського періоду.

Андріївську каплицю - спорудив у середині 50-х років ХІХ ст. на згадку про вторинне відкриття обителі настоятель архімандрит Арсеній. Усередині каплиці на східній стороні містився мозаїчний образ Преображення Господнього, а напис на мідній дошці говорив про пам'ятну подію, яка відбулася на цьому місці 15/28 серпня 1844 року: відновлення Святогірської Успенської пустелі Преосвященнішим Інокентієм.

Сама ідея будівництва каплиці, а також назва її на честь святого апостола Андрія Первозваного, пов'язані з ім'ям знаменитого мандрівника та письменника Андрія Миколайовича Муравйова, який був близьким другом архімандрита Арсенія.

У 1859 р. архімандрит Арсеній зробив закладку нового храму майже на вершині Святогірського Фавору - гори, що височіє над крейдяною скелею і своїм місцем розташування нагадує Преображенський храм на горі Фавор у Палестині.

Автор цієї церкви - відомий архітектор, професор Август-Вільгельм Фрідріхович Петцольд (1823-1891). Двоповерхова, витонченої архітектури, церква Преображення Господнього була споруджена коштом Т.Б.Потьомкіної та графинь Варвари та Софії Ланських.

Безбожний радянський період не пощадив Преображенського храму... У середині 1920-х років церкву розібрали, а матеріал був використаний для будівництва електростанції санаторію.

Проєкт цього храму, який став першою великою спорудою після відновлення монастиря у 1844 році, було зроблено професором архітектури у Харківському університеті м. Тоном. Завдяки діяльній участі у зведенні церкви подружжя Потьомкіних, які доставили необхідні матеріали та робітників, у 1850 році будівництво було завершено.

У перші десятиліття радянської влади в храмі влаштували грязелікарню. У повоєнний час - бібліотеку з читальною залою при санаторії ім. Артема. 1 жовтня 1996 року Покровський храм повернуто Святогірському монастирю, а вже 13 жовтня братія звершила тут перше богослужіння. Завдяки допомозі благодійників, у 1997 році в обителі на дзвіниці Покровського храму знову задзвонили дзвони. Найпотужніший, названий Ігуменським, важить понад 6 тон, інші менші - 4 тони, 2 тони, 1 тонна, 500 кг та малі.

Свято-Успенська Святогірська Лавра - монастир, розташований на високому крейдяному правому березі Сіверського Дінця у м. Святогірську (Донецька обл).

Перші письмові згадки про цей монастир датуються 1526 роком.

У 1787 році за указом імператриці Катерини II Святогірський монастир був скасований, а села, землі та угіддя, що належали йому, відібрані в скарбницю. У 1790 р. новим власником Святих Гір став князь Таврійський Григорій Потьомкін. У запустінні монастир простояв аж до 1844 року, коли за його відновлення взялися нащадки Потьомкіна - князь Олександр Михайлович та його дружина Тетяна Борисівна.

Радянською владою монастир також був ліквідований.

За часів незалежності України святиня поступово відродилася. Статус Лаври Святогірському монастирю було присвоєно у 2004 р. Окрім наземних будівель, монастир має крейдяні печери.

Трубачова Олена Ігорівна

Вчитель образотворчого мистецтва та технологій

Слов'янської загальноосвітньої школи І-ІІІ ст. №4

Слов'янської міської ради Донецької області

Існує декілька версій заснування монастиря. За одним із церковних переказів монастир було засновано за часи іконоборства. Тоді ще у VIII ст. мешканці грецьких монастирів та храмів тікали від переслідувань і переселялися у північне Причорномор'я. Саме вони, піднімаючись водними артеріями Дону та Сіверського Дінця, і заснували на їхніх берегах багато печерних монастирів.

Друга версія більше звична - перші інки з'явилися тут у середині XIII століття, втікаючи від татарсько-монгольської навали з Києво-Печерської Лаври. Вони віднайшли місце для життя як пустельники та осіли в Донецьких горах, заснувавши свою обитель.

Перші достовірні письмові згадки про монастир починаються з XVI ст. Святі Гори неодноразово згадуються у Московських та Львівських літописах. В цей час Святогірський монастир був один з провідних форпостів на південному кордоні Русі. Укріплений для відрази набігів кримських татар, монастир набув вигляду справжньої фортеці, цьому сприяла сама природа у вигляді неприступної з усіх боків скелі.

Успенський собор був освячений Високопреосвященнішим Макарієм, архієпископом Харківським та Охтирським 4 вересня 1868 року.

Висота Успенського собору - 53 метри, довжина лініями схід-захід - 42 метри.

Після закриття монастиря радянською владою соборний Успенський храм був блюзнірсько перебудований під кінотеатр. У 1995 році Святогірським монастирем було розпочато реставрацію Успенського собору. Освячення храму відбулось 8 вересня 2000 року.

У соборі знаходяться головні святині Лаври: чудотворна ікона Божої Матері "Святогірська" та мощі преподобного Іоанна Затворника.

P.S.: Кожна держава світу пишається своїми пам'ятками архітектури, дбає про них і вивчає.

Історико-архітектурний заповідник Святі Гори - є унікальним, з точки зору архітектурного мистецтва, і має цікаву історію. З давніх давен гостями цього дивовижного місця біля Сіверського Дінця були видатні поети, письменники, актори, художники, мандрівники... І нікого Святі Гори не залишали байдужим! Вони надихали на написання картин, їм присвячували вірші, згадували в прозі, ними захоплювались у листах близьким.

Саме в цих краях у середині IX століття проповідували хозарам православну віру Кирило і Мефодій. І дяка від нащадків не забарилася - на честь просвітителів було названо сходи, що ведуть до Андріївської каплиці - на верхівку крейдяної гори.

До кінця ХVІІІ ст. Святогірський монастир був сторожею та успішно відбивав ворожі напади. 1664, 1679, 1680, 1691 і 1737 рр. кримці намагалися підкорити його, але це їм не вдалося. Щоразу після нападу монастир поновлювався. Незламна фортеця встояла і в наші дні. Навесні та влітку 2022 року Святі Гори мужньо витримали руйнівні атаки ворожого війська. Встояли, слава Богу!

Радянська влада майже звела нанівець духовність цього місця... Але, як спасіння, прийшла доба Незалежності України. Святі Гори розквітли, повернули минулу історичну красу та оголосили про себе з новим розмахом. Тисячі туристів приїздять сюди, щоб просто побачити цю красу.

Це унікальне місце. Його не можна розглядати лише як окремий архітектурний об'єкт. Святі гори - найкращий взірець ландшафтної архітектури. Вони - дивовижний синтез творіння людського та незбагненної майстерності Її Величності - Природи!

# data[].attributes.attachment_link.title
Архітектурний комплекс Свято-Успенської Святогірської Лаври

# data[].attributes.attachment_link.description
Архітектурний комплекс Свято-Успенської Святогірської Лаври PS Кирило-Мефодіївські сходи - крита галерея з перехідними баштами на східному схилі Святогірського Фавору, яка бере початок від печерника. До середини 40-х рр. ХІХ ст. тут знаходився крутий піший хід. Споруда була збудована в 1851 р. як шлях з подолу .

# data[].attributes.headline
Зьома Тетяна Павлівна/ Жидкова Ольга Борисівна, «Завод Дзевульського і Лянге»

# data[].attributes.subject
Зьома Тетяна Павлівна/ Жидкова Ольга Борисівна, «Завод Дзевульського і Лянге»

# data[].attributes.body
Слов'янська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 12 Слов'янської міської ради Донецької області

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Історія акціонерного товариства "Дзевульський і Лянге" починається з 1883 року, коли Ян Дзевульський і брати Юзеф і Владислав Лянге запустили свою першу фабрику в м. Опочно Радомської губернії (зараз - територія Польщі).

Спочатку вони виробляли червону цеглу та інші керамічні вироби, а потім почали виробництво плиток з керамічної глини для покриття підлог.

У 1895 році акціонерне товариство "Дзевульський і Лянге" засновує в Слов'янську невелику фабрику з виробництва теракотової плитки, простої, фасонної і вогнетривкої цегли для фабричних труб.

Харченко Катерини, випускниці Слов'янської ЗОШ №12
НАЙПОПУЛЯРНІША ПРОДУКЦІЯ ДЗЕВУЛЬСЬКИЙ І ЛЯНГЕ ДИЗАЙН ВИРОБІВ РОЗРОБЛЯВСЯ ПРОФЕСІЙНИМИ ХУДОЖНИКАМИ. ПІДПРИЄМСТВО НАВІТЬ ОРГАНІЗОВУВАЛО СПЕЦІАЛЬНІ КОНКУРСИ МАЛЮНКІВ ДЛЯ КЕРАМІЧНИХ ПІДЛОГ. ОСНОВНИМИ, ЗГІДНО З МОДОЮ ТОГО ЧАСУ, БУЛИ ВІЗЕРУНКИ, ЩО НАГАДУЮТЬ КИЛИМИ. Розробники плакату: -плитка для підлоги.
Зьома Тетяна Павлівна - вчитель історії.

Жидкова Ольга Борисівна - вчитель інформатики.

# data[].attributes.attachment_link.description
Історія акціонерного товариства "Дзевульський і Лянге" починається з 1883 року, коли Ян Дзевульський і брати Юзеф і Владислав Лянге запустили свою першу фабрику в м. Опочно Радомської губернії (зараз - територія Польщі). Спочатку вони виробляли червону цеглу та інші керамічні вироби, а потім почали виробництво плиток з керамічної глини для покриття підлог.

# data[].attributes.headline
Переможці та учасники номінації «Інтерактивний плакат» (учителі закладів освіти) 

# data[].attributes.subject
Переможці та учасники номінації «Інтерактивний плакат» (учителі закладів освіти) 

# data[].attributes.headline
Артгалерея ДОНІППО

# data[].attributes.subject
Артгалерея ДОНІППО

# data[].attributes.headline
Зоренко Євгенія Миколаївна, «Костел Святого Миколая, м. Київ»

# data[].attributes.subject
Зоренко Євгенія Миколаївна, «Костел Святого Миколая, м. Київ»

# data[].attributes.body
Заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів № 8 Слов’янської міської ради міської ради Донецької області

# data[].attributes.attachment_link.title
Interacty - интерактивный контент

# data[].attributes.attachment_link.description
Попробуйте сами!

# data[].attributes.headline
Вавілова Людмила Миколаївна, «Львівський національний академічний театр опери та балету

# data[].attributes.subject
Вавілова Людмила Миколаївна, «Львівський національний академічний театр опери та балету

# data[].attributes.body
Слов'янська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 1Слов'янської міської ради Донецької області

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Людмила Вавілова

# data[].attributes.attachment_link.description
View the interactive image by Людмила Вавілова

# data[].attributes.headline
Лежненко Маргарита Євгенівна, «Полтавські Галушки»

# data[].attributes.subject
Лежненко Маргарита Євгенівна, «Полтавські Галушки»

# data[].attributes.body
Слов'янська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів 6 Слов'янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Пам'ятний знак полтавській галушці являє собою величезний полумисок з 17-ма бетонними галушками та глибокою, як черпак, ложкою на постаменті у вигляді дерев'яної стільниці, перевитої традиційним українським рушником.

Цей оригінальний витвір символізує достаток і добробут родини.

Пам'ятний знак полтавській галушці являє собою величезний полумисок з 12-ма бетонними галушками та глибокою, як черпак, ложкою на постаменті у вигляді дерев'яної стільниці, перевитої традиційним українським рушником.

Цей оригінальний витвір символізує достаток і добробут родини. Символ галушки має сакральне значення, позаяк хліб здавна шанувався в українській Автори пам'ятного знака - традиції . народний художник України Анатолій Чорнощоков і скульптор Микола Цись.

А це на фото мої маленькі діти .

# data[].attributes.attachment_link.description
Пам'ятний знак полтавській галушці являє собою величезний полумисок з 17-ма бетонними галушками та глибокою, як черпак, ложкою на постаменті у вигляді дерев'яної стільниці, перевитої традиційним українським рушником. Цей оригінальний витвір символізує достаток і добробут родини. Пам'ятний знак полтавській галушці являє собою величезний полумисок з 12-ма бетонними галушками та глибокою, як черпак, ложкою на постаменті у вигляді дерев'яної стільниці, перевитої традиційним українським рушником.

# data[].attributes.headline
Анацька Злата Сергіївна, «Найбільший пам'ятник Кобзареві»

# data[].attributes.subject
Анацька Злата Сергіївна, «Найбільший пам'ятник Кобзареві»

# data[].attributes.body
Слов'янська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №1 Слов'янської міської ради Донецької області

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Злата Сергіївна

# data[].attributes.attachment_link.title
Найбільший пам'ятник Кобзареві

# data[].attributes.attachment_link.description
View the interactive image by Злата Сергіївна

# data[].attributes.headline
Павленко Інна Володимирівна, «Стежками нашої духовності»

# data[].attributes.subject
Павленко Інна Володимирівна, «Стежками нашої духовності»

# data[].attributes.body
Слов'янська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 5 Слов'янської міської ради Донецької області

# data[].attributes.attachment_link.description
Національний історико- архітектурний заповідник "Кам'янець" Над скелястими берегами тихоплинного Смотрича підносяться стіни й вежі древнього міста - одного з найбільш мальовничих у Східній Європі. Недаремно ж Кам'янець-Подільський (Кам'янець на Поділлі, Кам'янець) називають "квіткою на камені", "перлиною Поділля". У недавньому минулому він був політичним, економічним і культурним центром цього краю - історико-етнографічного регіону на південному заході України.

# data[].attributes.headline
Лежненко Маргарита Євгенівна, «Донецька Швейцарія»

# data[].attributes.subject
Лежненко Маргарита Євгенівна, «Донецька Швейцарія»

# data[].attributes.body
Слов'янська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів 6 Слов'янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Вас зачарують крейдяні гори,що їх вважають природним дивом України. Білі скелі ще памятають давніх монахів, які заснували в печерах монастир. Тепер тут височіють куполи святинь Святогірської Свято-Успенської Лаври. Спражньою перлиною заповідника є печерні храми з Миколаївською церквою, яка була збудована в 17 ст. на крейдяній скелі. Ця унікальна цегляна споруда з крейдяним вівтарем відтворює в камені традиції деревяної народної архітектури і є оригінальним витвором українського барокко в часи його найвищого розквіту.

Місце сили та духовний центр України

# data[].attributes.attachment_link.description
Вас зачарують крейдяні гори,що їх вважають природним дивом України. Білі скелі ще памятають давніх монахів, які заснували в печерах монастир. Тепер тут височіють куполи святинь Святогірської Свято-Успенської Лаври. Спражньою перлиною заповідника є печерні храми з Миколаївською церквою, яка була збудована в 17 ст. на крейдяній скелі.

# data[].attributes.headline
Антонов Олексій Вікторович, «Свято-Успенська Святогірська Лавра»

# data[].attributes.subject
Антонов Олексій Вікторович, «Свято-Успенська Святогірська Лавра»

# data[].attributes.body
Слов'янська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 1 Слов'янської міської ради Донецької області

# data[].attributes.attachment_link.title
СВЯТО-УСПІНСЬКА СВЯТОГІРСЬКА ЛАВРА

# data[].attributes.attachment_link.description
View the interactive image by Antonov Alexey

# data[].attributes.headline
Зоренко Євгенія Миколаївна, «Єдиний у світі музей писанки»

# data[].attributes.subject
Зоренко Євгенія Миколаївна, «Єдиний у світі музей писанки»

# data[].attributes.body
Заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів № 8 Слов’янської міської ради міської ради Донецької області

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Євгенія Зоренко

# data[].attributes.attachment_link.description
View the interactive image by Євгенія Зоренко