# data[].attributes.location_name
Aegviidu Siniallikad, Jäneda, Lääne-Viru County

# data[].attributes.headline
Aegviidu Siniallikad, Jäneda, Lääne-Viru County

# data[].attributes.subject
Aegviidu Siniallikad, Jäneda, Lääne-Viru County

# data[].attributes.body
Eestis on allikaid olulisteks pühapaikadeks alati peetud, enamikul arvati olevat tervendav toime ja allikasse heideti ohvrianniks hõbemünte. Aegviidu Siniallikad on tuntud muistse ohvriallikana ja oma nime saanud omapärase sinise varjundi tõttu, mis on tingitud põhja settinud sinisest savist.

Aegviidu Siniallikad on tõusuveeallikate rühm, mis asub Lääne-Virumaal Tapa vallas, jäädes Kõrvemaa maastikukaitseala territooriumile. Siniallikad asuvad Kauksi-Aegviidu-Penijõe matkaraja ääres.

Siniallikad toovad vee maapinnale oosidevahelises nõos, kus asub allikajärvik.

Suurvee ajal ulatub nende üldvooluhulk kuni 100 m/l, veevaesel ajal umbes 10 l/s.

https://www.puhkaeestis.ee/et/aegviidu-siniallikad
https://et.wikipedia.org/wiki/Aegviidu_Siniallikad

# data[].attributes.body
Sirtsi soo on soomassiiv Ida-Viru ning Lääne-Viru maakonna piirimail Pandivere kõrgustiku jalamil. Soo pindala on 5644 hektarit.

Kohalikest omavalitsustest puudutab Sirtsi soo Lüganuse ja Vinni valda.

Soo on tekkinud jääjärvelise nõo soostumise tagajärjel Balti jääpaisjärve nõkku. Soo turbakihi paksus on kuni 6 m. Sirtsi kuulub koos Muraka raba ja Puhatu soostikuga Alutaguse suurte rabade ja soostike sekka.

Sood ilmestavad laukad, älved, esineb ka õõtsiksood. Kuna Sirtsi soo servaalad on kuivendatud või tugeva kuivenduse mõjuga, kuid samas väga hästi säilinud rabalaama keskosaga, on LIFE programmi ja KIKi looduskaitseprogrammi toetusel kavas taastada ajavahemikul 2015–2020 LIFE Mires Estonia projekti raames Sirtsi soo looduslik veerežiim ning rajada kaevatud kraavidesse paisud. Loodusliku veerežiimi taastamine on vajalik, kuna rabad on looduskaitseliselt Natura 2000 kõrge tähtsusastmega kooslused ning Eesti vastutuskooslused. Taastamistegevuste mõjuala - 2778 ha - jääb kaitseala piiridesse.

Ala kaitseks on loodud 2001. aastal Sirtsi looduskaitseala pindalaga 6830,3 ha. Enne seda paiknes seal 1981. aastal moodustatud Sirtsi sookaitseala. Tänapäevase kaitsekorra järgi on suur osa Sirtsi soost Sirtsi sihtkaitsevöönd, mille peamine eesmärk on säilitada väljakujunenud või kujunevaid kooslusi.

https://et.wikipedia.org/wiki/Sirtsi_soo

# data[].attributes.body
Kõrvemaa maastikukaitseala on maastikukaitseala Harjumaa Anija ja Kose, Järvamaa, Järva ja Paide linna ning Lääne-Virumaa Tapa valla maadel, kogupindalaga 20 390 ha. Kaitseala ulatus on põhjast Tallinna–Aegviidu raudtee joonelt lõunas Tallinna-Tartu maanteeni ligikaudu 36 km, läänest Põhjaku raba servast Roosna-Alliku soo idaservani ligikaudu 16,5 km.

Kaitseala hõlmab puutumatuid või vähese inimmõjutusega sooalasid Epu-Kakerdi soostikus, samuti mitmeid pinnavorme, nagu Mägede ja Taganurga mõhnastikke, Külvandu luitestikke, Jäneda-Aegviidu ning Matsimäe-Voose oose ja mitmeid väikevoori.

Kaitsealal pesitsevad kaitsealustest linnuliikidest näiteks kaljukotkas, väike-konnakotkas ja must-toonekurg, leidub ka mitmeid metsise mängukohti.

Kaitseala on leitud kasvamas 23 liiki käpalisi.

Kaitsealale on rajatud rida matkaradasid: Simisalu-Matsimäe, Vargamäe-Järva-Madise, Noko-Kakerdaja järv jt.

Maastikukaitsealal asuvad Aegviidu Siniallikad ning muud allikarühmad.

Üksikobjektidena asuvad kaitsealal näiteks Rehessaare rändrahn ja Vetepere tamm.

https://et.wikipedia.org/wiki/K%C3%B5rvemaa_maastikukaitseala

# data[].attributes.location_name
Pandivere kõrgustik, Emumäe, Lääne-Viru maakond

# data[].attributes.headline
Pandivere kõrgustik, Emumäe, Lääne-Viru maakond

# data[].attributes.subject
Pandivere kõrgustik, Emumäe, Lääne-Viru maakond

# data[].attributes.body
Pandivere kõrgustik on Põhja-Eesti kõrgustik ning maastikurajoon, mis kulgeb Viru lavamaa, Alutaguse madaliku, Kesk-Eesti tasandiku ja Kõrvemaaga.
Pandivere kõrgustik on paene hiidkühm, mis asub 50–60 m kõrgemal kui tema ida- ja läänepoolsed naaberalad. Liustikualad olid neid alasid rohkem kulutanud. Pandivere kõrgustik on jäälahkmeala kulutuskõrgustik. Pandivere alal oli kõrgustik olemas ka enne viimast jääaega.
Pandivere kõrgustikul on üle 60% Eesti üks parimaist muldadest. Soodsa vee-, õhu- ja niiskusrežiimiga mullad hõlmavad 51% Pandivere kõrgustiku alast.
Kõrgustiku põhjaosast leidub fosforiiti ja põlevkivi.
Pandivere kõrgustiku kõrgemaiks tipuks on 166m, milleks on Emumägi.

Allikad:
https://et.wikipedia.org/wiki/Pandivere_k%C3%B5rgustik
http://entsyklopeedia.ee/artikkel/pandivere_k%C3%B5rgustik1

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Pandivere kõrgustik on Põhja-Eesti kõrgustik ja maastikurajoon. Külgneb Viru lavamaa, Alutaguse madaliku, Kesk-Eesti tasandiku ja Kõrvemaa ga.

Kõrgustiku jalam on merepinnast umbes 80, nõlv 80-100 ja keskosa üle 100 meetri kõrgusel. Keskosa pindala on ligikaudu 1100 km². Pandivere erineb Lõuna-Eesti kõrgustikest lauge pinnamoe poolest.

Pandivere alal oli kõrgustik juba enne viimast jääaega. Tekke poolest on Pandivere sarnane Sakala kõrgustikuga. Mõlemad on jäälahkmeala kulutuskõrgustikud (Sakala erineb Pandiverest ürgorgude rohkuse poolest). Nende vastandina on Otepää ja Haanja jää poolt kokku kuhjatud saarkõrgustikud.

Pandivere pinnakate on õhem ja geoloogiline ehitus lihtsam kui lõunapoolseil Eesti kõrgustikel. Lõheliste lubjakividega aluspõhja katab õhuke (2-5 m) koreserohke moreenikiht.

Lõhelise aluspõhja ja õhukese pinnakate tõttu on Pandivere ühtlasi Eesti suurim sademevee infiltratsiooni piirkond. Sademevesi imbub seal hõlpsasti maa sisse, mistõttu ei tekki vooluvetevõrku. Eesti veestiku kaardil võibki selle kinnituseks täheldada, et Pandivere kõrgustiku keskosas vooluveekogud ja sood peaaegu puuduvad. See piirkond on ühtlasi Eesti suurim soovaba ala. Soid on üldsegi Pandivere kõrgustiku pindalast umbes 2%, Eesti keskmisest (22%) on see suurusjärgu võrra väiksem.

Suur sademevee infiltratsioon ja kõrgem maapind põhjustavad põhjavee väljumist kõrgustiku ümbruses. Pandivere ümbrus on allikate poolest rikkaim piirkond Eestis. Seal on ka palju soid, nt Endla soostik ja Kõrvemaa sood. Kõrgustiku kirdeosa nõlv on järsem, see põhjustab põhjavee intensiivsemat väljumist Kunda ürgorus.

Pandivere kõrgustikuga on tekke poolest seotud Vooremaa voored, mis asuvad kõrgustikust lõuna-kagu suunas. Voored on tekkinud jääkeelte vahele, mis ümber Pandivere aluspõhjalise kõrgustiku minnes kohtusid taas Vooremaa kohal. Seal kuhjasid nad endi vahele moreenikuhilaid, mida me tänapäeval nimetame voorteks. Pandivere ja ühtlasi Põhja-Eesti kõrgeim tipp Emumägi, mille suhteline kõrgus on 79 ja absoluutne kõrgus 166 meetrit, on samuti voor.

Pandivere kõrgustikul ja Kesk-Eesti tasandikul on Eesti parimad mullad. Viljakad mullad on kõrgustiku suurim loodusrikkus. Muldade keskmine boniteet on üle 55 punkti, mistõttu võib Pandiveret nimetada Eesti viljaaidaks. Põhjaosas on levinumad leostunud rähksed mullad, lõuna pool aga enam leetunud ja lõimiselt enamasti liivsavist koosnevad mullad.

Kõrgustiku lõunaosa on põhjaosast metsasem ja rabarohkem, näiteks Emumäe jalamil asuv Peetla raba.

Kõrgustiku põhjaosa läbivad loode-kagusuunalised oosistikud, mille pikkus võib ulatuda 30 kilomeetrini. Tuntuim neist on Neeruti-Porkuni oosistik. Kõrgustiku servaaladel esineb mõhnastikke.

Lubjakivide maapinnalähedus on soodustanud karstumist, mis ei ole siiski nii tugev kui Harjumaal Kostivere karstialal.

Peale ooside, mõhnade ja voorte esineb Pandivere kõrgustikul ka sandur- ja glatsiofluviaalseid deltasid.

Pandivere kliimale on omane paksem ja pikema kestusega lumikate. Pandiveres asub ainus kõrgustiku ilmajaam Eestis, mis on pikka aega katkemata siiani töötanud. Väike-Maarja ilmajaama absoluutne kõrgus on 120 meetrit üle merepinna. Riigi Ilmateenistuse ilmajaamade vaatlusandmete põhjal on seal mõõdetud õhutemperatuuride keskmine kõige madalam.

# data[].attributes.attachment_link.description
Pandivere kõrgustik on Põhja-Eesti kõrgustik ja maastikurajoon. Külgneb Viru lavamaa, Alutaguse madaliku, Kesk-Eesti tasandiku ja Kõrvemaa ga. Kõrgustiku jalam on merepinnast umbes 80, nõlv 80-100 ja keskosa üle 100 meetri kõrgusel. Keskosa pindala on ligikaudu 1100 km². Pandivere erineb Lõuna-Eesti kõrgustikest lauge pinnamoe poolest. Pandivere alal oli kõrgustik juba enne viimast jääaega.

# data[].attributes.location_name
Toolse ordulinnus, Toolse, Lääne-Viru maakond

# data[].attributes.headline
Toolse ordulinnus, Toolse, Lääne-Viru maakond

# data[].attributes.subject
Toolse ordulinnus, Toolse, Lääne-Viru maakond

# data[].attributes.body
Toolse ordulinnus on Eesti põhjapoolseim ja noorim keskaegne ordulinnus, mille ehitusajaks loetakse 1471. aastat ja selle rajajaks ordumeister Johann Wolthus von Herset. Kants pidi kaitsma sealset Toolse sadamat mereröövlite rüüsteretkede eest. Toolse ordulinnus oli ka Toolse foogtkonna keskus ja Toolse foogti residents.
Toolse ordulinnuse ehitamise põhjuseks peetakse sadama tekkimist 13.–14. sajandil. Sadam ehitati keskajal praegustest ordulinnuse varemetest läände jäävale lahele. Endisest sadamakohast on Toolse lahel säilinud keskaegse lainemurdja jäänused, mille rannapoolsel küljel asuski sadam.
2004. aastast kuulub Toolse ordulinnus SA Virumaa Muuseumid koosseisu.

Allikad: https://et.wikipedia.org/wiki/Toolse_ordulinnus

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Toolse ordulinnus ( saksa keeles Tolsburg, algul Vredeborch) on Eesti põhjapoolseim ja noorim keskaegne ordulinnus, mille ehitusajaks loetakse 1471. aastat ja selle rajajaks ordumeister Johann Wolthus von Herset. Kants pidi kaitsma sealset Toolse sadamat mereröövlite rüüsteretkede eest. Toolse ordulinnus oli ka Toolse foogtkonna keskus ja Toolse foogti residents.

2004. aastast kuulub Toolse ordulinnus SA Virumaa Muuseumid koosseisu.

Toolse linnuses tehti esimesed konserveerimistööd 1930. aastatel. Virumaa Muuseumid on Toolsel konserveerimistöid teinud 2006. aastast. Selle aja jooksul on konserveeritud väravatorni lõuna- ja põhjafassaadid, hoovide vahelised väravad, müürilõhed. Linnuse läänetorni paigaldati tõmbankrud ning konserveeriti torni müüripragusid ja ühe keldriruumi võlvlagi, mis kaeti ka hüdroisolatsiooniga.

Toolse ordulinnuse ehitamise põhjuseks peetakse sadama tekkimist 13.-14. sajandil. Sadam ehitati keskajal praegustest ordulinnuse varemetest läände jäävale lahele. Endisest sadamakohast on Toolse lahel säilinud keskaegse lainemurdja jäänused, mille rannapoolsel küljel asuski sadam. Toolse sadamat on esmamainitud 1437. aastal Viiburi ja Tallinna omavahelises kirjavahetuses kui kohta, kus toimus Soome ja Eesti talupoegade vilja ja soolasilgu vahetuskaubandus. 14. sajandi lõpul või 15. sajandil ehitati arvatavasti sadamakoha kaitseks Toolse neemiku tippu kahekorruseline majalinnus, mis võis 15. sajandi keskel kuuluda Wrangelite aadliperekonda.

Ordulinnuse ehitamist Toolse neemikule senise majalinnuse kohale seostatakse 7. jaanuaril 1470 ordumeistriks valitud Johann Wolthus von Hersega. Von Herse otsustas 1471. aasta alguses Tallinna ja Narva vahele poolele teele ehitada uue ordulinnuse, Toolse sadamakoha juurde. Seda lasi ta teha ainuisikuliselt otsustades, orduvendade ja kapiitliga nõu pidamata.

Linnus rajati kaitseks mereröövlite eest ja see pidi vajadusel tõkestama üle Narva jõe tungivate venelaste edasipääsu Tallinna suunas, saades seega osaks Venemaa vastu suunatud piirikindlustuste süsteemist, ning tagama Toolse sadama kaudu toimuva ordu ja orduvasallide teraviljakaubanduse. Von Herset süüdistati suhete rikkumises Rootsiga, kes võttis linnuse ehitamist kui enda vastu suunatud rünnakut.

Linnuse ehitamiseks võõrandati Wrangelitelt linnuse ümber loodava foogtkonna heaks neile kuuluva Selja mõis ning majalinnus Tolsburg, mille asemele rajati uus linnus. Von Herse nimetas uue linnuse Vredeborgiks (eesti k rahulinn, ka Vredeborch, Fredeborg, Fredeborch). Uut nime on kirjalikult esmamainitud 13. augustil 1471. Linnuse ehitamine algas juba 1471. aasta talvel.

Toolse ordulinnuse ehitusaja alguseks on väidetud ka 1219. aastat. 17. sajandi keskpaigast pärinevas Saksamaa topograafia Liivimaad käsitlevas osas väidab selle autor Martin Zeiler, et Toolse linnus ehitati 1219. aastal. Kindlad tõendid selleks puuduvad, sest ta ei nimeta oma allikat. Toolse kohta esitatud ülejäänud faktid on aga õiged.

1471. aasta sügisel vangistati von Herse kaasvendade tema enda poolt juulis ordu maamarssaliks kinnitatud Berent von der Borchi juhtimisel Helme (Helmet) linnuses ning tõugati võimult. Von Herse suri järgmise aasta oktoobris. Uueks ordumeistriks saigi von der Borch ja Vredeborg nimetati taas Tolsburgiks. 1483. aastal pani paavst Borchi kirikuvande alla, mistõttu pidi ta ordumeistri ametist taanduma.

1558. aastal, Liivi sõja ajal, langes Toolse ordulinnus venelaste kätte. Liivi sõja ajal linnus purustati. Linnust mainiti 18. mail 1595 sõlmitud Täyssinä rahulepingus, kui venelased loobusid muuhulgas kõigist õigustest mitmete Eestimaa linnuste ja nende läänide üle. 17. sajandi alguses linnus taastati ja see oli osaliselt veel kasutuskõlblik. 1619. aastal nimetas Rootsi kuberner Eestimaal Gabriel Bengtsson Oxenstierna Toolse kantsi valitsejaks Herman Wrangeli, kantsi sõjalise tähtsuse kaotamise järel liideti piirkond Selja mõisaga, mis 17. sajandil ka veel Toolse nime kandis. Selja mõisa maad olid juba Taani ajast olnud Wrangellide valduses, hiljem olid nad Rennenkampffide ja seejärel Girard de Soucantonite valduses. Lõplikult purustati Toolse ordulinnus Põhjasõja päevil 18. sajandi alguses ja linnus hüljati.

Linnuse ehitus

Toolse ordulinnust on ehitatud vähemalt viies järgus ja ehitustööd kestsid paarsada aastat.

I ehitusjärgus ehk linnuse vanimaks osaks on 15. sajandil ehitatud läänefassaadi taga olnud kolmekorruseline elutorn, mille juurde kuulus ka läänetorn. Sellesse majalinnusesse pääses läbi riivpalgiga suletava jalgvärava lääneseinas.

II ehitusjärk: 15. sajandi teisel veerandil laiendati linnust ja kohandati seda tulirelvadele. Välja kujunes sise- ja eeshooviga kompleks, mis ulatus kuni idapoolsema tornini. Eeshoovi sai idamüüris paiknenud laiast väravaavast ja edasi sisehoovi läbi teravkaarse värava. Sisehoovi põhjaküljel paiknevatesse ruumidesse viis omaette riivpalgiga suletav värav, mille külgedel olid laskeavad.

III ehitusjärgu ehitis oli suur nelinurkne idapoolseim torn, mis oli mõeldud idapoolseima laagerhoovi väravatorniks. Torni ülesanne oli turvata mõni aeg hiljem rajatud laagrihoovi ja kompleksi loodenurka.

IV ehitusjärgus rajati linnuse loodenurgale ümmargune suurtükitorn. Anthonis Goeteerise 1615. aasta joonise järgi oli torni kõrgus linnuse teise ehitusjärguga võrdne. Tornil on lahtine platvormkorrus, ülaäärt kroonisid kaitsekäigu sakmed nagu teise ehitusjärgu müüridelgi. Samal perioodil kõrgendati müüre ja rajati linnuse põhjaküljele kaks danskerit.

V ehk viimases ehitusjärgus rajati laagerkastellile omane ringmüüriga eeshoov linnuse idatiivas ning väravatorn selle ees.

Välislingid

# data[].attributes.attachment_link.description
Toolse ordulinnus ( saksa keeles Tolsburg, algul Vredeborch) on Eesti põhjapoolseim ja noorim keskaegne ordulinnus, mille ehitusajaks loetakse 1471. aastat ja selle rajajaks ordumeister Johann Wolthus von Herset. Kants pidi kaitsma sealset Toolse sadamat mereröövlite rüüsteretkede eest. Toolse ordulinnus oli ka Toolse foogtkonna keskus ja Toolse foogti residents. 2004.

# data[].attributes.body
Kunda sadama ajalugu ulatub ligi kahesaja aasta tagusesse aega, mil Vene keiser Aleksander I andis 1805. aastal loa rajada Kunda sadama. Seitse aastat hiljem, 1812. aastal, asutati sadamasse tollipunkt, mille kaudu toodi välismaalt sisse soola, kivisütt, samuti ka tubakat ning rauakaupu.
Hiljem tekkis sadama juurde tsemenditehas, mistõttu pärast esimese maailmasõja lõppu ning majandurkriisi tulemusel langes sadama osatähtsus järsult. See on seetõttu, kuna tsemenditehas hakkas kasutama põlevkivi põletusmaterjalina. 1940. aastal lõppes Kunda kaubasadama tegevuse ning jäi ligi pooleks sajandiks kasutuseta.
Tänaseks on Kunda sadam taas aktiivne, olles seda juba pea 30 aastat. See on aktiivne regionaalne kaubasadam Soome lahes, Toolse neeme ja Ulluneeme vahel paikneva Kunda lahe lõunarannikul.

Allikad:
https://www.kundasadam.ee/

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Kunda Sadama sadamaalal tegutsevad kõik isikud on kohustatud täitma sadama turvanõudeid ning teavitama kõikidest juhtumitest, mis võivad ohustada laeva, laevapereliikmeid või sadama turvalisust telefonil +372 5347 7861.

Turvanõuete aluseks on Sadamaseadus.

Rahvusvahelise meresõidu turvalisuse tõhustamiseks töötati Rahvusvahelise Mereorganisatsiooni (International Maritime Organization - IMO) juures välja rahvusvaheline laevade ja sadamarajatiste turvalisuse koodeks (International Code for the Security of Ships and Port Facilities - ISPS koodeks), mis jõustus 1. juulil 2004. aastal rahvusvahelise konventsiooni inimelude ohutusest merel (International Convention for the Safety of Life at Sea - SOLAS) ühe osana.

ISPS koodeksist lähtudes anti välja samasisuline Euroopa Parlamendi ja Nõukogu määrus (EÜ) nr 725/2004 laevade ja sadamarajatiste turvalisuse tõstmise kohta, mis täpsustab mõningaid ISPS koodeksi elemente ning loob teatud lisanõudeid.

Nimetatud õigusaktidest tulenevate turvameetmete eesmärk on kuritahtlikust tegevusest tingitud hädaolukordade ennetamine ja turvaintsidentideks valmisolek.

Sadama turvaülem on Eiki Orgmets, mob +372 5347 7861,

Turvakontroll

Sadam kontrollib isikute ja sõidukite liikumist sadamaalal. Kõik sadamaalale sisenevad ja seal viibivad isikud peavad arvestama võimalusega, et nende suhtes võidakse kohaldada turvakontrolli.

Saabuvate laevade turvalisuse eelteade

Eesmärgiga tõhustada meresõiduohutust vastavalt Euroopa Parlamendi ja Nõukogu direktiivile 2002/59/EÜ ning Eesti Vabariigi õigusaktidele on Eesti riik kohustatud koguma ja säilitama ning edastama teatud meretranspordiga seonduvat informatsiooni Euroopa Meresõiduohutuse Ameti infosüsteemi - SafeSeaNet (SSN).

Turvalisuse eelteate peab edastama laeva kapten, laeva turvaülem, laeva agent või laeva agendi puudumisel reeder elektroonilise mereinfosüsteemi kaudu.

Turvalisuse eelteates sisalduv teave on aluseks laeva sadamasse lubamisele või sellest keeldumisele.

Turvalisuse eelteate vorm on kinnitatud Veeteede Ameti 23.01.2014 ringkirja nr 255 "Rahvusvaheliste laevade ja sadamarajatiste turvalisuse koodeksi, rahvusvahelise konventsiooni inimelude ohutusest merel koos parandustega ning Euroopa Parlamendi ja Euroopa nõukogu määruse nõuete täitmine" lisana 3.

Isikuandmete töötlemine

Isikuandmete töötlemisel kogume andmeid ulatuses, mis on vajalikud sadamategevuse korraldamiseks ja lepingute täitmiseks. Isikuandmeid töötleme ilma isiku nõusolekuta üksnes seadustest ja lepingutest tulenevate kohustuse täitmiseks. Me ei töötle isikuandmeid automaatselt, ei tee automatiseeritud otsuseid ega profiilianalüüse. Statistiliste analüüside tegemiseks me isikuandmeid ei kasuta.

Hoiame isikuandmeid konfidentsiaalsetena ning rakendame turvameetmeid, et kaitsta isikuandmeid tahtmatu ja volitamata töötlemise, avalikuks tuleku või hävimise eest.

Isikuandmetele on ligipääs ainult neil Kunda Sadama AS-i töötajatel, kelle tööülesannete hulka kuulub isikuandmete töötlemine. Volitatud töötlejana on isikuandmetele juurdepääs meie IT teenuste ja turvateenuste pakkujal. Isikuandmeid väljastame ainult seaduses sätestatud juhtudel või nõusoleku alusel.

Isikutel on õigus saada Kunda Sadam AS-ilt teavet, kas, kuidas ja milleks tema isikuandmeid töödeldakse, tutvuda tema kohta käivate isikuandmetega ning taotleda oma isikuandmete parandamist, kui need on puudulikud või väärad.

Andmekaitsespetsialist on Arvid Kilm,

# data[].attributes.attachment_link.description
Turvanõuete aluseks on Sadamaseadus. Rahvusvahelise meresõidu turvalisuse tõhustamiseks töötati Rahvusvahelise Mereorganisatsiooni (International Maritime Organization - IMO) juures välja rahvusvaheline laevade ja sadamarajatiste turvalisuse koodeks (International Code for the Security of Ships and Port Facilities - ISPS koodeks), mis jõustus 1. juulil 2004.

# data[].attributes.location_name
Käsmu Meremuuseum, Merekooli, Käsmu küla, Lääne-Viru maakond

# data[].attributes.headline
Käsmu Meremuuseum, Merekooli, Käsmu küla, Lääne-Viru maakond

# data[].attributes.subject
Käsmu Meremuuseum, Merekooli, Käsmu küla, Lääne-Viru maakond

# data[].attributes.body
1999. aastast asub Käsmu meremuuseum tsaariaegses piirivalvekordoni hoones, tutvustades seal kapteniküla ajalugu. Sealsed eksponaadid kajastavad kõiki merega seotud valdkondi-meresõidust salakaubaveduni välja.
Muuseumimaja on muinsuskaitse all ning see paikneb rannas ühe väikse neemeninal.
Lastel on võimalus külastada neile mõeldud muuseumipäevi, mida korraldatakse põhiliselt kapteniküla ning viikingiaja kohta. Lisaks on võimalik külastada ka sealset Käsmu tuletorni. Kui on soovi, siis saab seal tähistada ka erinevaid tähtpäevi, seal on olemas suitsusaun, suitsuahi, istumiseks kohandatud vana paat ja lehtla.
Käsmu muuseum on eramuuseum, mis koosneb Aarne Vaigu kogust. Muusemil on aastas pea 400 ekskursiooni, mis on kuskil 40000 külastajat.

Allikad:
https://www.kasmu.ee/
https://www.puhkaeestis.ee/et/kasmu-meremuuseum

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
SA Käsmu Meremuuseumi tegevuste toetuseks on avatud vabatahtliku annetuse konto EE732200221057091579

Käsmu Meremuuseum asub 1993. aastast tsaariaegses piirivalvekordoni hoones ja tutvustab legendaarse kapteniküla ajalugu. Eksponaadid kajastavad kõiki merega seotud valdkondi - meresõitu, kalapüüki, salakaubavedu, aga ka merd kui looduse osa ning foto- ja kujutava kunsti objekti. Lastele korraldatakse muuseumipäevi põhiliselt kahel teemal: kapteniküla ja viikingiaeg. Saab külastada ka Käsmu Tuletorni.

Käsmu muuseum on eramuuseum, mis koosneb Aarne Vaigu kogust. Muuseumi külastab tavaliselt aastas üle 400 ekskursiooni, ehk umbes 40000 külastajat.

Gruppidel palume broneerida külastuseks aeg muuseum@kasmu.ee lisainfo Aarne Vaigu mobiiltelefonil 5297135.

Hinnad: täispilet 5€, lapsepilet 3€, lasteprogrammi pilet 15€/3h, giiditeenus 30€ grupi kohta (EE, FIN, ENG, RU). Muuseumi õueala külastus turismi fimadele 30 min 30€. Laevasõidud viikingilaevaga "Aimar" (11 inimest, kellest 8 peavad aerutama) 100€/h. Turismiettevõtetel palume end eelnevalt registreerida ka muuseumi õueala külastuseks. Tualettide kasutamise kohta saab täpse info muuseumist. Hinnad sisaldavad käibemaksu.

Hetkel päevakorras

Sel aastal Haljala vald NOOR KALUR lastelaagrit ei toeta, sest omavalitsus ei soovi toetada teistest haldusüksustest tulevaid õpilasi. Palun oma laagris osalemise soov kirja, lingil asub ankeet, kindlasti märgi sulle sobiv aeg.

Lasteprogrammid

Meremeeste Jõulupuu meisterdamine

Pakume traditsioonilist jõuluprogrammi lastele "Meremeeste Jõulupuu meisterdamine".
Mereäärses muuseumimajas, keset laevamudeleid ja põnevat interjööri, meisterdame ise puidust meremeeste jõulupuu. Kogu klassi ühisel jõul saab tehtud eriline aegumatu jõulupuu, klassiruumis ei võta ta palju ruumi, annab aga jõulumeeleolu suurepäraselt edasi. Kuusepuu koosneb nii paljudest detailidest, et kõik saavad kaasa teha. Pakume soovikorral ka supieinet.

Palume eelnevalt registreerida tel: 5297135, Aarne Vaik; muuseum@kasmu.ee
Programmi hind on 15€ õpilase kohta.

Muuseumi, kalurite ja rannaäärsete eelanike kaebus suure jahisadama detailplaneeringu kehtestamise vastu võitis Halduskohtu 1. astmes ja Ringkonnakohtu 2. astmes.

Käsmu Meremuuseum tänab kümneid tuhandeid kaasamõtlejaid, muuseumisõpru, kes jagasid meie muret Käsmu küla tuumolemust muutva äriprojekti vastu. Käsmu Meremuuseum EI TOETA MAJAKAMÄE alla suure jahisadama rajamise plaani! Elurikkus, väärtuslikud vaated, muinsus- ja looduskaitselised maamärgid säiligu Majakamäel! Võsu sadama arendus Käsmu lahes tagab 127 alusele randumise. Kellele on antud see mõistab! Aamen!

Käsmu külast

# data[].attributes.attachment_link.description
SA Käsmu Meremuuseumi tegevuste toetuseks on avatud vabatahtliku annetuse konto EE732200221057091579 Käsmu Meremuuseum asub 1993. aastast tsaariaegses piirivalvekordoni hoones ja tutvustab legendaarse kapteniküla ajalugu. Eksponaadid kajastavad kõiki merega seotud valdkondi - meresõitu, kalapüüki, salakaubavedu, aga ka merd kui looduse osa ning foto- ja kujutava kunsti objekti.

# data[].attributes.body
Lasila mõis oli rüütlimõis Kadrina kihelkonnas Virumaal. Praegu asub endine mõisasüda Lasila külas Rakvere vallas Lääne-Viru maakonnas. Praegu tegutseb mõisa härrastemajas Lasila põhikool.
Lasila mõis eraldati 17. sajandil Vohnja mõisast. Peahoone valmis 1862. aastal. Peahoone on puhta vuugiga, mitmete tornide ja tornikestega historitsistlik tellisehitis. Samuti leidub hoonel uusgooti ja uusrenessansi sugemeid.
Praegune mõisa härrastemaja ehitati 1880. ja 1890. Aastatel.
Tänapäeval on Lasila mõis saanud koolimajaks, kus asub Lasila põhikool. Põhikooli töö käib kahes majas: mõisamaja ja uus algklasside maja, mis valmis 2012. Mõisa ees oleva tiigi kaldal on Karl Ernst von Baeri mälestuskivi

Allikad: https://tse4.mm.bing.net/th?id=OIP.xBko5Dw9EwNLLn0ucT0q7gHaEK&pid=Api
https://et.wikipedia.org/wiki/Lasila_m%C3%B5is

# data[].attributes.body
Palmse mõis oli rüütlimõis, mis oli pärit juba keskajast. Mõisa valdasid väga mitmed inimesed, esimeseks valdajaks oli Diedrich Metztacken aastatel 1520-1545. Viimased inimesed, kelle kätte jäi mõis, oli Gustav Christian von der Pahlen, kes suri esimeses maailmasõjas, ning jättis mõisa oma lesele ning kahele alaealisele pojale. Nad aga emigreerusid Saksamaale. Mõis võõrandati 1919. aastal.
Nüüdseks on mõis härrastemaja, mille rajamist alustas Gustav Christian von der Pahlen 1697. aastal. Külalistemaja on läbinud ka palju renoveerimistöid. Mõisa taga on regulaarpark, mis on rajatud 1753. aasta jooniste põhjal.
Mõisas toimub näituseid, etendusi, kontserteid ning seal peetakse ka pulmi. Lisaks on seal ka üritusi lastele, ajaloohuvilistele jpm.

Allikad:
https://et.wikipedia.org/wiki/Palmse_m%C3%B5is
https://www.puhkaeestis.ee/et/palmse-mois

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Palmse mõis ( saksa keeles Palms) oli rüütlimõis Kadrina kihelkonnas Virumaal, tänapäeval jääb kunagine mõis Lääne-Viru maakonda Haljala valla territooriumile.

Palmse mõisa on mainitud juba keskajal, mil Taani kuningas Valdemar II kinkis maa-alad tsistertslaste Tallinna Püha Mihkli nunnakloostri valdusse. 1510. aastal vahetas klooster mõisa Bertram Jungega Nabala mõisa vastu. Uus omanik teenis selle tehinguga 7000 vana Riia marka vaheltkasu. Alates 1522. aastast läks Palmse mõis perekond Metztackenite omandisse, kui Bertram Junge selle oma väimehele, Dietrich Metztackenile, müüs. Viimase nimest on tuletatud ka kunagine nimevariant - Metsataguse. Seejärel omandas mõisa tema poeg Marcus Metztacken. Marcus Metstackenist (Metstake) on teada, et ta teenis Liivi sõja ajal kuni 1572. aastani hertsog Magnust, kuid läks siis üle Rootsi kuninga teenistusse ning sai 1576. aastal surma Vigala linnuses püssirohukeldri plahvatusel. Temalt päris mõisa tema poeg Arend Metztacken, kes 1607. aastal mõisa saabudes ei leidnud eest ühtegi tervet hoonet. Arend alustas mõisa taastamist pärast Altmargi rahu sõlmimist 1629. aastal. Samal aastal valiti ta Eestimaa rüütelkonna peameheks ning aastail 1631- 1649 oli ta maanõunik. Ta oli ka Rootsi kuninga Gustav Adolfi ja kuninganna Kristiina soosik. Arend Metztacken korraldas ülemaalist postiteenuse sisseseadmist ja sõjas laastatud kirikute taastamist. Lühikest aega oli mõis eelmise mõisniku vennapoja Reinhold Metztackeni valduses, kuid tema suri 1657. aastal katku. Arend Dietrich Metztacken ( 1646- 1676) päris mõisa alaealisena. Ta veetis suurema osa ajast mõisast eemal, rännates Euroopas. Aastail 1662- 1668 reisis Arend Dietrich Rootsis, Saksamaal, Hollandis, Inglismaal, Prantsusmaal ja Itaalias. Pärast tagasipöördumist kihlus ta Gerdraut Elisabeth Wrangeliga, kuid lahkus enne pulmi Eestimaalt ning viibis aastail 1671- 1675 Hollandis, kus osales Kolmandas Inglise-Hollandi sõjas ( 1672- 1674) ja sellega haakunud Prantsuse-Hollandi sõjas ( 1672- 1678). Ta osales paljudes lahingutes ning näitas end neis heast küljest nii Gröningeni piiramisel kui ka Coevordeni kaitsmisel. Skåne sõja ( 1675- 1679) puhkemisel kutsuti ta Rootsi tagasi ning sai seal armeesse astudes jalaväe ooberstleitnandi auastme. Võitluses taanlastega Landskrona piiramisel sai ta 30. juulil 1676 surma täpsusküti lasust pähe ning maeti 19. veebruaril 1677 Tallinna. Temaga lõppes Metztackenite meesliin.

Mõisa valdasid järgemööda:

20. märtsil 1677 läks Palmse mõis Arendi õele Margareta Dorotheale, kes oli abielus Gustav Christian von der Pahleniga Hulja mõisast ning Palmse kõige oma maavaldustega läks 242 aastaks Pahlenite omandiks. Margaretha surma järel siirdus mõis Pahlenite aadlisuguvõsa kätte, kelle juhtimisel rajati peagi mõisa ka uhke peahoone.

Järgmiseks omanikuks oli Gustav Christiani poeg Arend Diedrich von der Pahlen (1675-1710), kes suri Põhjasõja ajal katku. Samuti rüüstasid 1703. aastal mõisa Vene väed, kuid mõisahoone taastati peagi. Mõisaomanikuks sai Arend Diedrich von der Pahlen (1706-1753), kes rajas mõisasse raamatukogu. Pärast Arendit sai mõisa omanikuks Eestimaa maanõunik ja salanõunik Hans von der Pahlen (1740-1817), kelle ajal Võsule rajati tema ajal Võsu mõis; siis maanõunik, Eesti-, Liivi- ja Kuramaa kindralkuberner ning Riia sõjakuberner Carl Magnus von der Pahlen; Alexander von der Pahlen (1819-1895) Tallinna-Peterburi raudtee ehitamise initsiaator ja esimene direktor; Alexis von der Pahlen (1850-1925); Gustav Christian von der Pahlen (1883-1914), kes hukkus Esimeses maailmasõjas. Palmse mõis jäi tema lesele ja kahele alaealisele pojale, kes emigreerusid Saksamaale.

1919. aastal 1919. aasta maareformiga mõis võõrandati.

Mõisakompleks

Praeguse härrastemaja rajamist alustas Gustav Christian von der Pahlen 1697. aastal Jakob Staël von Holsteini jooniste järgi. Sümmeetrilise põhiplaaniga kahekorruseline kivihoone sarnanes oma palladionistliku üldlahendusega väga nii Maardu kui ka Aa mõisa härrastemajaga.

1703. aastal rüüstasid Põhjasõjas mõisasüdame Vene väed.

Pärast sõda asus mõisat taastama Arend Diedrich von der Pahlen, kes oli välismaal veedetud aastail õppinud ka arhitektuuri. Peahoone taastati 1730. aastaks. 1731. aastaks ehitati Ilumäe kabel, 1734 valmis viljaait, 1736 viinaköök, 1737 hobusetall, 1738 hakati rajama iluaeda, 1743 Oruveski jne.

Hans von der Pahleni valitsemisajal asendati senine puithoonestus kivihoonetega.

1782- 1785 ehitati peahoone arhitekt Johann Caspar Mohri jooniste järgi ümber, millega sai hoone oma praeguse ilme. 19. sajand sajandi keskpaigaks valmis veel mitu kõrvalhoonet ja oma praeguse ulatuse sai ka park ( Palmse park). 1870. aastatel valmis Palmse mõisa palmimaja. Sajandi lõpukümneil lisandus mõisaansamblisse vaid üksikuid ehitisi (uus viinavabrik, kasvuhooned) ning viimasena valmis 1914. aastal härjatall.

27. aprillil 1934 lubas Vabariigi Valitsus Põllutööministeeriumil Palmse mõisa härrastemaja Kaitseliidule tasuta kasutamiseks üle anda.

Palmse on üks kõige põhjalikumalt restaureeritud mõisaansambleid Eestis. Ennistustööd algasid 1972, kui mõisakompleks siirdus Lahemaa rahvuspargi omandusse.

Härrastemaja arhitektuur

Selliseks, nagu praegu, on härrastemaja kujunenud läbi mitme etapi. Hoone ehitamist alustati 1697. aastal. Seejärel on ta põlenud müüridelt taas üles kohendatud 1720. aastate lõpuks ning viimaks 1782.- 1785. aastal ümber kujundada lastud. Arhitektiks oli Johann Caspar Mohr. Eesti Ajaloomuuseumis on säilinud kolm Mohri joonist: härrastemaja II korruse plaan ja kavandid majaesise paraadtrepi ning esiväljakut ümbritseva piirdeaia ehituseks. Trepi joonisel on näha ka osa fassaadi koos mõne detailiga, mis praegusel hoonel puuduvad: nii olnuks selle järgi peauks raamistatud kahe joonia pilastri ning voluutfrontooniga ja kahe akna juures kasutatud rokokoo- ornamenti.

Kahekorruselist kõrge soklikorrusega kivihoonet katab kõrge sadulkatus. Peafassaadi lahendus on omapärane, elava ja vormiküllase liigendusega, seejuures sümmeetriline ja maaliliselt terviklik. Kõik peafassaadi kujunduslikud elemendid on omavahel tasakaalustatud, mistõttu hoone arhitektuur mõjub kompaktsena. Tugevasti eenduvaid külgrisaliite markeerivad lihtsad kolmnurkviilud. Nende ainsaks dekooriks on viile ääristav profileeritud karniis ja viiluvälja kaunistav ovaalne aken. Fassaadi seinapindu liigendavad pilastrid toetuvad kõrgetele rusteeritud pjedestaalidele, mis rõhutavad hoone vertikaalsust. Tasakaalustavaks horisontaalseks elemendiks on karniisid ja lai ehisvöö, mis profileeritud lindina kulgeb üle kõikide fassaadide. Hoone peaportaal on kujundatud murtud voluutviilu ja pilastritega. Teda kroonib ülal rikkalikes barokkvormides dekoreeritud kõrge katusaken, mis rõhutab fassaadi kompositsioonis hoone kesktelge. Külgrisaliitidega piiratud terrass peafassaadi ees avaneb baroksetes vormides välistrepile, mida algselt kaunistasid monumentaalsed lõvifiguurid.

Vastandina peafassaadile on hoone pargipoolne fassaad lahendatud tugevasti eenduva keskrisaliidina. Sellega on markeeritud hoone tähtsaim ruum- saal. Keskrisaliiti katab kõrge kolmnurkviil ovaalse viiluaknaga. Risaliidi ees laiub terrassina kujundatud paraadtrepp, mis kaarjalt laskub pargi suunas.

Hoone põhiplaaniga kujundatud sümmeetriline ruumidejaotus on fassaadidel selgesti loetav. Eluruumid on rõhutatult eraldatud soklikorrusel asuvatest majapidamisruumidest. Esindusruumid - vestibüül ja saal- asuvad hoone keskteljel, nende külgedel on ridastikku eluruumid. Hoone teisel korrusel, mis on peakorrusest madalam, kordub samasugune ruumijaotus.

Ajastu visiitkaardina võtab sisenejat vastu avar vestibüül, mis oma kujunduse sai 1785. aastal. Aastaarvu leiame korrustevahelise trepi käsipuu ornamentaalsetelt, akantusmotiiviga väljalõigetelt. Trepiga kunstilises tasakaalus on soklikorrusele viiv stiilne siseuks, mille ülaäärt kaunistab barokne dekoor. Soklikorruse kõrged ruumid on rist ja silindervõlvidega. 18. sajandil paiknesid siin mantelkorstenköök ja teised majapidamisruumid.

Eluruumide sisekujunduses ja sisustuses valitseb ajastu kunstistiil - peegelvõlvidega valged stukklaed, dekoratiivsed puitpaneelid, profileeritud piirlaudadega ääristatud kõrged tahveldatud tiibuksed, algselt lõuendiga või hinnalise tapeediga kaetud seinad, parkettpõrandad.

Interjööris väärivad erilist tähelepanu ümberehitamise ajast 18. sajandist pärinevad monumentaalsed kahhelahjud II korrusel. Kolm neist on üsna lihtsad, keskosas õnnejumalannat Tychet kujutav reljeef ning poolsambad nurkadel, neljas aga on tõeline meistriteos. Üldvormilt rokokoolikult nõtke, on nõtke ka selle roosiõitest ja -lehtedest koosnev dekoor. Need barokk- ja rokokoostiilis dekooriga kahhelahjud on oma ajastu elamuskultuuri ilmekaks näiteks ja neil on suur kunstiline väärtus.

Enamik alumise korruse ahje pärineb pärast 1818. aastat tehtud ümberehitusest ning ahjude kahhelplaadid on arvatavasti Raadil tegutsenud Luninite kahlimanufaktuuris valmistatud.

Välislingid

# data[].attributes.attachment_link.description
Palmse mõis ( saksa keeles Palms) oli rüütlimõis Kadrina kihelkonnas Virumaal, tänapäeval jääb kunagine mõis Lääne-Viru maakonda Haljala valla territooriumile. Palmse mõisa on mainitud juba keskajal, mil Taani kuningas Valdemar II kinkis maa-alad tsistertslaste Tallinna Püha Mihkli nunnakloostri valdusse. 1510. aastal vahetas klooster mõisa Bertram Jungega Nabala mõisa vastu.

# data[].attributes.body
Sinijärv on järv Lääne-Virumaal Väike-Maarja vallas. Järv asub umbes 7 kilomeetrit Väike-Maarjast lõuna pool.

See on Eesti kõige selgema veega järv. Järve oletatav läbipaistvus ulatub 15 meetrini, kuigi suurim sügavus järves on vaid 8 m. Suure läbipaistvuse tagavad võimsad allikad. Suurte allikate tõttu ei ulatu veetemperatuur ka suvel oluliselt üle 10-15 kraadi, aga ülemine umbes poolemeetrine veekiht võib olla piisavalt soe ujumiseks.

Kaldad on õõtsikulised, põhja katab järvelubi, millel kasvab lopsakas taimestik. Mändvetikad meenutavad natuke korallimerd. Kaldal kasvab tarn, pilliroog, ubaleht, soopihl, ädalalill.

Kalastik koosneb peamiselt ahvenast, särjest ja haugist.

Järv paikneb Äntu maastikukaitseala territooriumil.

Allikad: https://et.wikipedia.org/wiki/%C3%84ntu_Sinij%C3%A4rv
https://tse4.mm.bing.net/th?id=OIP.3CFrJ7WsdVU4Pj-wApLZCgHaE8&pid=Api

# data[].attributes.body
Sagadi mõisakompleks asub Lahemaa Rahvuspargis. Rüütlimõisa ajalugu ulatub rohkem kui 500 aastat tagasi. Sagadi mõisakompleksi keskmes paelub pilku mõisa härrastemaja, mis on sisustatud eelkõige 19. sajandi mõisastiilis mööbliga. Mõisakompleksi hakati 1977. aastal restaureerima, tööd lõpetati 1980. aastate lõpus.

Kompleksi muudab haruldaseks tema terviklikkus: mitmete kõrvalhoonete arv korrastatud teede, alleede, pargi ja tiikidega. Kompleksi haldab Riigimetsa Majandamise Keskus - RMK. Sagadi metsakeskuses toimivad koos metsamuuseum ja mõis-muuseum, looduskool, hotell ja restoran. Praeguseks on Sagadist kujunenud tuntud loodusharidus-, kultuuri- ja turismikeskus.

Allikad:  https://www.puhkaeestis.ee/et/sagadi-mois
https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/f2/Sagadi_manor%2C_Parque_Nacional_Lahemaa%2C_Estonia%2C_2012-08-12%2C_DD_03.JPG/1280px-Sagadi_manor%2C_Parque_Nacional_Lahemaa%2C_Estonia%2C_2012-08-12%2C_DD_03.JPG

# data[].attributes.headline
Tapa sõjaväelinnak, Lääne-Viru maakond, Eesti

# data[].attributes.subject
Tapa sõjaväelinnak, Lääne-Viru maakond, Eesti

# data[].attributes.body
Tapa sõjaväelinnak on Eesti kaitseväe suurim sõjaväelinnak. Seal asuvad ainult eripataljonid, mis kasutavad iga päev harjutamiseks suuri alasid. Linnaku kõrval asuv Kaitseväe keskpolügoon pakub häid võimalusi suurtükkide laskeharjutusteks ja manööverdamiseks, mistõttu külastavad mujalt pärit sõjaväeüksused Tapa sõjaväelinnakut mitu korda aastas.
Tapa sõjaväelinnak on üks vähestest endistest Nõukogude sõjaväerajatistest, mille Kaitseliit 1990. aastate alguses enda kätte võttis. Linnaku esimene rajatis oli lennuväli, mille ehitas 1939. aasta sügisel Punaarmee. Pärast Eesti taasokupeerimist Teises maailmasõjas suurendati linnaku ala kuni 9 ruutkilomeetrini.

Allikad: https://et.wikipedia.org/wiki/Tapa_s%C3%B5jav%C3%A4elinnak
https://tse3.mm.bing.net/th?id=OIP.Y3-JX5ztc3A7PAKrB_kXegHaE6&pid=Api

# data[].attributes.location_name
Rakvere Teater, Fr. R. Kreutzwaldi, Rakvere, Lääne-Viru maakond

# data[].attributes.headline
Rakvere Teater, Fr. R. Kreutzwaldi, Rakvere, Lääne-Viru maakond

# data[].attributes.subject
Rakvere Teater, Fr. R. Kreutzwaldi, Rakvere, Lääne-Viru maakond

# data[].attributes.body
Rakvere teater on kutseline teater Rakveres.

Lavastusi mängitakse teatri peamajas ja teatri väikeses majas. Peamajas on 405-kohaline suur saal ja väikeses majas saal, mis mahutab 104 vaatajat. 2016. aasta augustis avati teatrihoone kõrval uusehitisena Teatrikino. Kinosaalis on kohti 144 inimesele.

Rakveres mängiti esimest korda eestikeelset näitemängu 28. detsembril 1882. aastal. Viru Eesti Selts Kalevipoeg mängis näidendit “Mulgi mõistus ja tartlaste tarkus”. Sellest sai alguse eestikeelne järjepidev teatritegemine Rakveres.

Rakvere mõisa endise härrastemaja kõrvale hakati teatrimaja ehitama 1929. aastal, ehitus kestis vaheaegadega 1940. aastani. 25. veebruaril 1940 mängiti näitemängu "Tuulte pöörises". See oli esimene etendus Rakvere teatris.

Allikad: https://et.wikipedia.org/wiki/Rakvere_teater
https://tse2.mm.bing.net/th?id=OIP.hdfMw1TqNmkEZP8aKxX0OQHaE8&pid=Api

# data[].attributes.body
Lahemaa rahvuspark on loodud Põhja-Eestile iseloomuliku looduse ja

kultuuripärandi, sealhulgas ökosüsteemide, bioloogilise mitmekesisuse, maastike, rahvuskultuuri ning alalhoidliku looduskasutuse säilitamiseks, uurimiseks ja tutvustamiseks. Siin kaitstakse metsa-, soo- ja rannaökosüsteeme, samuti poollooduslikke kooslusi (loopealsed), geoloogiamälestisi (balti klint, rändrahnud, kivikülvid) ning ajaloo- ja arhitektuurimälestisi. Rahvuspark kuulub üle-euroopalisse Natura 2000 võrgustikku Lahemaa linnu- ja loodusalana. Rahvuspargi pindala on 747,84 km², sellest maismaad 479,10 ja merd 268,74 km². RMK tegeleb Lahemaa rahvuspargi külastuskorraldusega alates 2009. aasta veebruarist.

Allikad: https://www.loodusegakoos.ee/kuhuminna/rahvuspargid/lahemaa-rahvuspark
https://tse3.mm.bing.net/th?id=OIP.hY-6mETii_QqgSqdG0WuRgHaE8&pid=Api

# data[].attributes.body
Kunda on ilus väike puhas linn mere ääres. AsubLääne-Viru maakonnas Viru-Nigula vallas. See asub Kunda jõe suudmealal.

Kundas tegutseb Kunda ühisgümnaasium ja Kunda lasteaed Kelluke.

Tegutsevad Viru-Nigula valla muusikakool ja Viru-Nigula valla kultuurikeskus. Linnas asuvad veel Kunda linnaraamatukogu ja spordihuvilistele spordisaal ujula ja staadioniga.

Endise Kunda tsemendivabriku kontorihoones on avatud Kunda tsemendimuuseum.

Hetkel tegeleb Kundas ka tsemendivabrik ehk tsemenditehas.

Väga oluliseks lüliks veetranspordis on Kunda sadam, mis taasavati 1994. aastal. Põhilisteks kaupadeks on tsement, puit ja hakkepuit. Need on põhilised tööandjad linnaelanikele. Aga ka tunnustust pälvivad tublid pritsumehed, sest selles väikses linnas on ka oma päästeamet.

Allikad: https://et.wikipedia.org/wiki/Kunda
https://tse4.mm.bing.net/th?id=OIP.alwx1Ko2As8UPeJAw7UClQHaE8&pid=Api

# data[].attributes.body
Võsu rand asub Võsul, Lahemaa Rahvuspargis. Võsu rand on üks armastatumaid ja populaarsemaid liivarandu külastamiseks.
Puhkajatel on külastamise käigus võimalik nautida rannamõnusid nii mitmel erineval viisil. Rannas on võimalik mängida rannavõrkpalli, lastel on võimalus kiikuda kiikudel. Ranna läheduses on olemas ka mänguväljak, kus lapsed saavad aega veeta.
Võsu rannas saab alati tunda end mugavalt, sest seal on olemas vetelpääste, WC kui ka mitmeid riietuskabiine, mis on ilusti rannas ära jaotatud.
Traadita internet on rannas kättesaadaval. Samuti on Võsul ka palju erinevaid söögikohti, mis on rannale lähedal ning kus saab alati midagi head maitsta.
Võsu on üks eriline koht, kuna see on imeline koht, kus on võimalus veeta aega oma pere ning sõprade seltsis. Suviti on seal eriti tore.

Allikad:
https://visitvosu.com/vosurand/
https://www.puhkaeestis.ee/et/vosu-supelrand

# data[].attributes.location_name
Rakvere Vallimägi, Rakvere, Lääne-Viru maakond

# data[].attributes.headline
Rakvere Vallimägi, Rakvere, Lääne-Viru maakond

# data[].attributes.subject
Rakvere Vallimägi, Rakvere, Lääne-Viru maakond

# data[].attributes.body
Rakvere Vallimägi on kõrgendik Lääne-Viru maakonnas Rakvere linnas.
Mäe absoluutne kõrgus on 105 m ja suhteline kõrgus u 25 m.
Vallimägi on tõenäoliselt Rakvere vanim asustatud ala, sest seal oli eestlaste linnus (Tarvanpea, hilisem Rakvere ordulinnus) juba 13. sajandi alguses.
Mägi on umbes 12-hektarilise kaitsealana 1958. aastast kaitse all.
Vallimäel asub ka Vallimäe tuuleveski.
Rakvere Vallimäe Vabaõhukeskuse renoveerimine lõppes suvel 2020. Etendused värskelt renoveeritud kontserdipaigas algasid samal suvel. Vallimäel on mitmeid nurgakesi ning vaateplatvorme vaba aja veetmiseks, pikniku pidamiseks ja mõnusaks jalutuskäiguks. Tegemist on ööpäevaringselt avatud, valgustatud kaasaegse rohelise linnakeskkonnaga, kus saab nautida kauneid vaateid kogu Rakverele.

Allikad: https://tse2.mm.bing.net/th?id=OIP.rwwhK5vVXEn23qpmWO8XHQHaE8&pid=Api
https://et.wikipedia.org/wiki/Rakvere_Vallim%C3%A4gi
https://rakvere.ee/vallimae-vabaohukeskus

# data[].attributes.location_name
Rakvere Spordikeskus, Kastani puiestee, Rakvere, Lääne-Viru maakond

# data[].attributes.headline
Rakvere Spordikeskus, Kastani puiestee, Rakvere, Lääne-Viru maakond

# data[].attributes.subject
Rakvere Spordikeskus, Kastani puiestee, Rakvere, Lääne-Viru maakond

# data[].attributes.body
Rakvere Spordikeskus on 2004.aastal rajatud spordikompleks, mis asub Lääne-Virumaal, Rakvere linnas.

Kompleksi kuuluvad kahe ja poole tuhande istekohaga, kõigile rahvusvahelistele nõuetele vastav spordihall, staadion ning kergejõustikumaneež. Spordihallis asuvad erinevad pallimängusaalid, kaljuronimissein, jõusaal, leili- ja infrapunasaun ja kohvik. Linnastaadioni juurde kuuluvad veel neli rannavolleplatsi, jalgpalli harjutusväljak ja ka jõulinnak.

Rakvere Spordikeskus võõrustab spordihallis ja staadionil mitmeid nii rahvusvahelisi kui kodumaiseid spordivõistlusi, samuti toimuvad siin ka suuremad kontserdid ja laadad.

Allikad: https://tse4.mm.bing.net/th?id=OIP.9x9Zcc_yeBFHVrhVPiaougHaEK&pid=Api
https://www.puhkaeestis.ee/et/rakvere-spordikeskus

# data[].attributes.location_name
Rakvere Linnus, Vallimägi, Rakvere, Lääne-Viru maakond

# data[].attributes.headline
Rakvere Linnus, Vallimägi, Rakvere, Lääne-Viru maakond

# data[].attributes.subject
Rakvere Linnus, Vallimägi, Rakvere, Lääne-Viru maakond

# data[].attributes.body
Rakvere linnus asub Rakvere Vallimäel, olles samuti olnud kunagi ka muinas-Viru üheks kõige suuremaks linnuseks. Vanimad arheoloogilised jäljed Rakvere linnuse kohta on leitud juba isegi 5.-6. sajandist.
Linnusel on pikk ajalugu, olles 13 sajandi paiku Taani kuningat võimu all, kuulunud Liivi ordu rüütelmunkadele, samuti ka Rootsi ja Poola riigi alla kuulunud. Poola-Rootsi sõja paiku, mis oli aastail 1600-1629, Rakvere linnus hävis mitme õhku laskmise korra tõttu.
Tänapäeval on linnus ka muuseum, mida võivad kõik inimesed külastada. Lisaks muuseumile on seal ka mitmeid erinevaid interaktiivseid elamusi kui ka näituseid.
Rakvere Linnus on oluline osa Rakverest, sest see on ajalooline. Samuti on see ka hariv koht, kust saab õppida ajaloo ning Rakvere kohta olulisi asju.

Allikad:
https://et.wikipedia.org/wiki/Rakvere_ordulinnus
https://virumaamuuseumid.ee/rakvere-linnus/linnuse-ajalugu/
https://et.wikipedia.org/wiki/Rakvere_ordulinnus#/media/Fail:Rakvere_linnus.jpg

# data[].attributes.location_name
Rakvere Riigigümnaasium, L. Koidula, Rakvere, Lääne-Viru maakond

# data[].attributes.headline
Rakvere Riigigümnaasium, L. Koidula, Rakvere, Lääne-Viru maakond

# data[].attributes.subject
Rakvere Riigigümnaasium, L. Koidula, Rakvere, Lääne-Viru maakond

# data[].attributes.body
Ühtekokku 540 õpilasele ning 60 õpetajale mõeldud uus koolimaja avati õpilastele 2023. aasta jaanuaris.

Rakvere Riigigümnaasiumi nurgakivi paigaldati 17. märtsil 2022 ning esialgsete plaanide kohaselt pidi hoone valmima 2022. aasta septembriks, kuid ehitusmaterjalide tarneaegade märkimisväärse pikenemise tõttu lükkus kooli avamine edasi.

Gümnaasiumihoone on paviljoni sarnase ülesehitusega, hoone keskosa on kavandatud võimalikult õhukese ja läbipaistvana, et läbi siseruumi tekiks visuaalne seos väljakuga hoone idaküljel ja olemasoleva pargi vahel hoone lääneküljel.

Koolis tähtsustatakse õpetajate omavahelist koostööd erinevate ainete lõimimiseks, et üheskoos õpilastega näha seoseid meie maailma terviklikkuse kohta.

Allikad: https://rkas.ee/sites/default/files/styles/gallery_main/public/2021-12/RRG_vaade%20linnulennult2.jpg?h=2123fac9&itok=53MNGXmG
https://rakvere.edu.ee/tarkuse-vaega-kool/