# data[].attributes.headline
прилики и разлики

# data[].attributes.subject
прилики и разлики

# data[].attributes.body
ПРИЛИКИ–че и двата народа почитат Христианството.

РАЗЛИКИ–че не са на една и съща дата.

# data[].attributes.headline
Прилики и разлики на двете религий за празника

# data[].attributes.subject
Прилики и разлики на двете религий за празника

# data[].attributes.headline
Арменската църква първа в света приема християнството през 301 г., когато цар Дъртад обявява Християнската религия за държавна. Принос за приемането имат апостолите Тадей и Вартоломей (Партений) – последователите на Исус Христос. Те проповядват християнството в различни страни в Мала Азия, в това число и в Армения и затова арменската църква се нарича Апостолическа.

# data[].attributes.subject
Арменската църква първа в света приема християнството през 301 г., когато цар Дъртад обявява Християнската религия за държавна. Принос за приемането имат апостолите Тадей и Вартоломей (Партений) – последователите на Исус Христос. Те проповядват християнството в различни страни в Мала Азия, в това число и в Армения и затова арменската църква се нарича Апостолическа.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Празникът е установен във връзка със знаменателни събития в историята на Христовата църква: чудодейното явяване на Светия кръст на император Константин Велики, намирането на Светия кръст на Голгота от майката на Константин Велики царица Елена, посетила светите места в Палестина, връщането на животворящия Кръст от персийски плен през XVII век.

Именно на този ден се вярва, че се е случило чудото с Христовия кръст. Историята разказва, че усърдна помощница на император Константин била майка му Елена, чиято християнска дейност се изразявала в широка благотворителност на бедните и в построяване на много храмове. Царица Елена в чест на победата на синът цар Константин над Максенций и провъзгласяването му за император на цялата Римска Империя решила да построи на Голготския хълм Величествен храм Св. Възкресение Христово. Когато започнали да копаят основите, открили трите кръста - Христовия и на двамата разбойници.

И тритe кръста много си приличали и кой е на Христа не могли да определят. В това време минавало погребално шествие. Царица Елена спряла шествието и допряла първия и втория кръст до ковчега на покойния младеж. Нищо не се получило. Но когато допряла кръста, на който бил разпнат Иисус Христос, станало чудо: мъртвецът оживял и се изправил. Това чудо зарадвало клетата майчица и сродници, които придружавали погребението и те започнали да прегръщат момчето. Други, които придружавали царица Елена прегръщали и целували Кръста Господен. Така кръстът от средство за наказание станал средство за спасение. Кръстът станал символ и знаме на Християните и с него те побеждавали всяко зло.

Оттогава всяка година на 14 септември Св. Кръст се изнасял за поклонение и колкото болни потърсели Божията милост, я получавали, а благоразумни християни решили да разделят Св. Кръст на три части: една част останала в Йерусалим, друга изпратили в Рим и трета част в Константинопол (Цариград). Частта, която дали на Константинополската патриаршия, била сложена в специална ракла, обкована със злато и сребро.

След страданията и разпятието Христови кръстът се превръща в жертвен знак на спасението и изкуплението от греха. Той олицетворява жертвената любов, победата над злото, принадлежността към християнството. На този ден църквата извършва поклонение пред Светия и животворящ Кръст Господен. По традиция на Кръстовден се спазва строг пост. Според народния обичай този ден се свързва с края на лятото и началото на есента. Осветява се семето за посев и се започва гроздоберът.

Имен ден празнуват: Кръстьо, Кръстина, Кръстил, Кръстила, Кръстилена, Кръстена, Кръстан, Кръстана.

Още от ПРАЗНИЦИ:

# data[].attributes.attachment_link.title
Празнуваме Кръстовден!

# data[].attributes.attachment_link.description
Празникът е установен във връзка със знаменателни събития в историята на Христовата църква: чудодейното явяване на Светия кръст на император Константин Велики, намирането на Светия кръст на Голгота от майката на Константин Велики царица Елена, посетила светите места в Палестина, връщането на животворящия Кръст от персийски плен през XVII век.

# data[].attributes.headline
При Арменците

# data[].attributes.subject
При Арменците

# data[].attributes.headline
При Христианите

# data[].attributes.subject
При Христианите

# data[].attributes.headline
Въздвижение на Светия кръст Господен или по-популярното Кръстовден е един от Дванадесетте велики християнски празника. Празнува се на 14 септември. Българската православна църква извършва поклонение на кръста Господен четири пъти в годината – на третата неделя от Великия пост, наречена Кръстопоклонна, на Велики петък, на 1 август и на 14 септември.

# data[].attributes.subject
Въздвижение на Светия кръст Господен или по-популярното Кръстовден е един от Дванадесетте велики християнски празника. Празнува се на 14 септември. Българската православна църква извършва поклонение на кръста Господен четири пъти в годината – на третата неделя от Великия пост, наречена Кръстопоклонна, на Велики петък, на 1 август и на 14 септември.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
от Уикипедия, свободната енциклопедия

Въздвижение на Светия кръст Господен или по-популярното Кръстовден е един от Дванадесетте велики християнски празника. Празнува се на 14 септември. Българската православна църква извършва поклонение на кръста Господен четири пъти в годината - на третата неделя от Великия пост, наречена Кръстопоклонна, на Велики петък, на 1 август и на 14 септември.

Според църковното предание Света Елена - майката на император Константин Велики - е ревностна християнка. През 326 година тя се отправя към светите места в Палестина, за да потърси гроба Господен, който два века по-рано е затрупан от гонителите на християните. Усилията ѝ се увенчават с успех. Намерени са пещерата на гроба, както и трите кръста, зарити в земята. Кой от трите е Христовият кръст се разбира, когато чрез докосване с един от тях е възкресен наскоро починал човек.

Частица от този животворящ кръст Елена изпраща на сина си в Константинопол, а самият кръст е положен в йерусалимския храм „Възкресение Христово". На Велики петък се изнасяла на Голгота за поклонение.

Император Константин заповядва над пещерата на гроба Господен в Йерусалим да се издигне храм в чест на Възнесението Господне, който да включва в себе си и Гробът Господен и предполагаемото място на Голгота. Строежът на храмовия комплекс от няколко сгради отнема 10 години и той съществува и до днес. Осветен е тържествено на 13 септември 335 г., а на следващия ден - 14 септември 335 г.- животворящият кръст е изнесен пред храма, за да могат повече вярващи да го видят и да го почетат. На този ден се събират хиляди поклонници. За да могат всички да видят Светия кръст, епископът го повдига или го „въздвижва" над главите на присъстващите. От това „въздвижение" получава своето име и празникът.

На Кръстовден кръстът се изнася в средата на храма, за да се поклонят вярващите. Прави се водосвет и свещениците ръсят с кръст по домовете за благословение. По традиция се поръсват със светена вода къщата и харманът. Поднася се трапеза, на която свещеникът полага църковния кръст върху нова тъкана покривка. Стопаните даряват свещеника с варива и зеленчуци и най-вече с жито от новата реколта.

Според фолклорните представи от Кръстовден слънцето „тръгва назад" към зимата и денят се „кръстосва" с нощта - изравняват се. Времето застудява, водите на морето и реките изстиват. Настъпва краят на летния и началото на есенния селскостопански сезон. От Кръстовден или от Симеоновден (1 септември) може да започне сеитбата на зимните житни култури. На Кръстовден се „осветява" семето за посев. В някои райони на България празникът е наречен Гроздоберник, защото започва гроздоберът, а първото откъснато грозде се освещава в църква и се раздава за здраве и плодородие. На този ден жените „кръстосват" (загърлят) многогодишните цветя в градинките си - за да не се „пресекат" китките им, защото вече може да се очакват и първите слани. А мъжете си пазят кръста (опасват го с пояс) поради захлаждането.

По традиция на Кръстовден се спазва строг пост, „говеее се за кръста" и не се хапва нищо червено, като червен пипер, домати, репички, червени ябълки и червено грозде. На трапезата има само постни храни. Яде се зелник с праз лук, печена тиква, грозде. Най-възрастната жена в домакинството опича Кръстова пита (кръсташка) - обреден хляб с украса от кръст върху него. За празника се раздават пресни пити - тази „житна жертва" умилостивява стихиите, за да дарят стопанина с берекет.

На този ден професионален празник имат огнеборците и чакръкчиите, а имен ден: Кръстьо, Кръстин, Кръстина, Кръстил, Кръстила, Кръстилена, Кръстена, Кръстан, Кръстана, Кана, Кънчо, Криста, Кристин, Кристина, Кристиян.

# data[].attributes.attachment_link.title
Кръстовден - Уикипедия

# data[].attributes.attachment_link.description
от Уикипедия, свободната енциклопедия Въздвижение на Светия кръст Господен или по-популярното Кръстовден е един от Дванадесетте велики християнски празника . Празнува се на 14 септември. Българската православна църква извършва поклонение на кръста Господен четири пъти в годината - на третата неделя от Великия пост, наречена Кръстопоклонна, на Велики петък, на 1 август и на 14 септември.

# data[].attributes.headline
Кръстов ден при Арменците и Христианите

# data[].attributes.subject
Кръстов ден при Арменците и Христианите