# data[].attributes.body
Jeg har ikke kunnet tage en konkret situation som min vejleder og jeg har været sammen om, da jeg lige er er startet for 2 dage siden (i uge 42 og min vejleder er på ferie).

Men jeg har dog været i en situation, under middagsmaden, hvor jeg serverede og hjalp beboerne i gang med deres mad. 1 beboer skal have cremet kost (det stod jeg ikke for) og 2 beboere får hjælp til at få skåret deres mad ud. Den ene af de 2 ved jeg selv spiser, når maden er blevet skåret ud, den sidste var jeg i tvivl om, så da hun ikke foretager sig noget efter jeg har skåret maden ud og da hun, da jeg tager et stykke på en gaffel åbner munden, så hjælper jeg hende (i ren refleks) med at spise. Det viser sig dog, at hun godt kan spise selv, - men skal opfordres til det .

Man kan sige at formålet med handlingsforløbet var at beboerne fik middagsmad. Som elev fik jeg lov at hjælpe til med anretningen og forberedelserne og hjælpe beboerne i gang.

Det var 2. dag af mon oplæring på stedet, så jeg vidste lidt i forvejen (fx at de fleste gerne vil have to halve i første omgang men 1 vil kun have en halv. ).

Der faste personale var tilstede og kunne hurtigt korrigere mig, da jeg gav hjælp til at spise til en beboer, der kunne selv.

Spisesituationen som helhed gik godt, men man skal selvfølgelig ikke gøre noget for beboerne, som de godt kan selv. I selve situationen fik jeg da også hurtigt overdraget gaflen til beboeren, da jeg blev gjort opmærksom på at hun bare skulle opfordres. Reflektionen i situationen blev nogenlunde; at man hurtigt kan blive "snydt", da langt fra alle protesterer. hvis man gør noget for dem, som de selv finder besværligt. Det er jo på ingen måde for at gøre livet besværligt for nogen (og slippe lettere selv) at man overlader hvad de selv kan til dem selv men for at bibeholde funktionsevner så længe som muligt og ikke gøre dem dårligere og mindre selvhjulpne.

Man bruger ikke på samme måde Nexus, køreplaner og handleanvisninger på plejecentret som man gør som udekørende og jeg vil have spurgt min vejleder om hvordan man nemmest muligt får tjekket handleanvisninger, da det kunne være rart hurtigt lige at kunne se hvad beboerens indsats og medarbejdernes indsats er i de forskellige situationer.

Det virker for øvrig, som om at personalet kender beboerne rigtigt godt og ved nøjagtigt hvad de skal og hvad beboerne kan selv.

Bortset fra at blive klogere på beboernes egen indsats i forskellige situationer, tror jeg ikke, jeg vil have gjort noget anderledes i situationen, med den viden jeg havde. Jeg var meget opmærksom på mine kollegaer, så jeg hurtigt kunne korrigere efter deres henvisninger. Jeg kunne have spurgt i det lille øjeblik jeg var i tvivl, men på den anden side gemmer jeg helst tale om beboerne til når det ikke foregår over deres hoveder. Der er selvfølgelig undtagelser, hvor det er vigtig information, som ikke kan vente (skulle  jeg fx i en situation blive i tvivl om hvorvidt en beboer kan stå / gå, så er det information, der på ingen vis kan vente!)