# data[].attributes.headline
Хто така Жанна д’Арк?

# data[].attributes.subject
Хто така Жанна д’Арк?

# data[].attributes.body
Завдання 1. Створіть ментальну карту "Столітня війна". (Ментальна карта , відома також як карта думок (mind map) або асоціативна карта – це діаграма зв'язків, яка відображає природний хід мислення від центральної ідеї до її наслідків.)

Завдання 2. Хто така Жанна д’Арк?

Батьківщину врятувала Жанна д’Арк. Уважалося, що ця дівчина народилася в селянській сім’ї, однак сьогодні історики доводять її ймовірне шляхетне походження. У 1429 р. Жанна д’Арк з’явилася при дворі дофіна та переконала його в своїй рятівній місії. Гостя стверджувала, що Бог дав їй видіння, де показав звільнення міста Орлеан, вигнання англійців та коронування Карла VII. Через безвихідне становище той погодився на допомогу.

Отримавши добірне військо і командування над ним, Жанна д’Арк відвоювала «місто Авреліана». Натхненні вірою в перемогу, французи назвали свою героїню Орлеанською дівою. Уже 1429 р. вона організувала визволення міста Реймс, отож

Карл VII прийняв корону в старій столиці франкських володарів. Однак згодом, через зраду, рятівниця потрапила в полон до англійців. Її звинуватили в чаклунстві та носінні чоловічого одягу (страшний злочин для середньовічної жінки!). У 1431 р. Орлеанську діву спалили на вогнищі в місті Руан, як «відьму». Проте її жертовна смерть сприяла об’єднанню французів та, як наслідок, їхній перемозі. Король повернув собі місто Париж, провінції Нормандію й Шампань. У 1453 р. англійці втратили місто Бордо (столицю Аквітанії), і Столітня війна закінчилася.

1. Поміркуйте, чому Орлеанську діву на певному етапі війни народ сприйняв як відьму, «перетворивши» її з героїні в зрадницю? Про що свідчить той факт, що в 1920 році Жанну д’Арк католицька церква визнала святою?

Вправа «Історичний портрет».

Складаємо історичний портрет Жанни д’Арк на основі матеріалу з параграфу і додаткових джерел

Довідка як скласти історичний портрет.

1. Як відбувалося становлення особистості історичного діяча?

1.1. Де і коли він народився? 1.2. Де і в яких умовах жив, зростав, виховувався?

1.3. Як формувалися його погляди?

2. Особисті якості й риси характеру.

2.1. Як особисті якості діяча впливали на його діяльність?

2.2. Які з його особистих якостей вам подобаються, а які ні?

3. Діяльність історичного діяча.

3.1. Схарактеризуйте основні справи його життя.

3.2. Які успіхи й невдачі були в його справах?

3.3. Які верстви населення підтримували його діяльність, а які ні, і чому?

3.4. Хто був його друзями, а хто ворогами, і чому?

3.5. Якими були наслідки його діяльності: а) для сучасників; б) для нащадків.

3.6. За що людство пам’ятає цю людину?

4. Яке ваше особисте ставлення до історичного діяча?

4.1. Які почуття викликає у вас його діяльність?

4.2. Як ви ставитеся до засобів і методів його діяльності? Обґрунтуйте свою позицію.

5. Порівняйте інформацію з фільму з інформацією з джерел

Завдання 3. Розв'яжіть хронологічні задачі. 1) Через скільки років відбулась перша битва Столітньої війни після її початку? 2) Скільки років вела боротьбу Жанна д'Арк?

# data[].attributes.wish_content.attachment_props.alternative_text
столітня війна 

# data[].attributes.headline
Проаналізуйте чинн

# data[].attributes.body
Проаналізуйте чинники і визначте, який вплив на розвиток культури (позитивний чи негативний) здійснював кожен із них.

Чинники розвитку культури на українських землях наприкінці XVIII — у першій половині XIX ст.

• Утвердження ринкових відносин, промисловий переворот та поширення наукових знань.

• Інтенсивне зростання міст і міського населення.

• Відсутність власної державності, національне гноблення та імперські кордони, що ігнорували українську етнічну територію.

• Спроби культурної асиміляції українців (російської, німецької, угорської) владою обох імперій.

• Поліетнічний склад населення, взаємовплив культур різних народів (польської, єврейської, румунської та інших).

• Зростання національної самосвідомості та намагання протидіяти русифікації, онімеченню, полонізації, мадяризації.

• Вплив передових західноєвропейських ідей.

# data[].attributes.headline
ДЖЕРЕЛА ПОВІДОМЛЯЮТЬ

# data[].attributes.subject
ДЖЕРЕЛА ПОВІДОМЛЯЮТЬ

# data[].attributes.body
ДЖЕРЕЛА ПОВІДОМЛЯЮТЬ

Із листа П. Куліша до М. Костомарова про вивчення та розвиток української культури

...Молодь, заглиблюючись у вивчення Малоросії, не позбавляє себе можливості засвоїти європейську освіту. Для чого брати крайнощі? Можна любити свій мальовничий хутор і захоплюватися блиском столиці ще більше, аніж людина, що ніколи не жила на хуторі. Можна знати напам’ять усі наші пісні, легенди й літописи та разом з тим засвоїти європейську освіченість вищою мірою...

Стосовно розвитку культури, то він відбувається спочатку у її діячах, а потім (особливо при добрих зовнішніх обставинах) переходить до народу. Наші письменники своїми науковими і поетичними працями примусили багатьох замислитися, як врятувати те, що ще вціліло. І література малоросійська, якою вона є на сьогодні, повинна продовжуватися своїм порядком для освічених невігласів, а для неосвічених невігласів — потрібно писати підручники з настановами — практичні книжки і за можливістю заводити школи, але голосно казати про це вкрай нерозумно...

Опрацюйте джерело і дайте відповіді на запитання: 1. Як, на думку автора, співвідносяться знання української культури та європейська освіченість? 2. Чому знання української культури не заважає, а навпаки, допомагає здобувати європейську освіту? 3. Як П. Куліш оцінював те, що зробили для розвитку культури українські письменники? Наведіть приклади, що підтверджують точку зору автора.

# data[].attributes.headline
Хартія 1830 року

# data[].attributes.subject
Хартія 1830 року

# data[].attributes.body
• Проголошувався принцип народного суверенітету і скасовувалося божественне право королів на управління. Король правив на запрошення народу. Зберігалися органи законодавчої і виконавчої влади, які існували за «Хартією 1814 року», та порядок їх формування.

• Майновий ценз для виборців знижувався до 200 франків, а вік – до 25 років (у результаті цього кількість виборців у Франції збільшилася вдвічі та стала дорівнювати 200 тис. осіб – із 31 млн загальної кількості населення країни).

• Правом законодавчої ініціативи наділялися обидві палати Законодавчого корпусу, а королю надавалося право накладати «вето». Король позбавлявся права видавати ордонанси.

• Католицизм перестав уважатися державною релігією. Заборонялося відновлення цензури, гарантувалася свобода друку. Відновлювалася Національна гвардія. Заборонялися надзвичайні суди. Усі злочини, включаючи політичні, розглядалися судами присяжних.

• Коронацію нового монарха було замінено на складання ним присяги у присутності обох палат Законодавчого корпусу.

# data[].attributes.headline
Хартія 1814 року

# data[].attributes.subject
Хартія 1814 року

# data[].attributes.body
• Усі французи є рівними перед законом, вони однаково допускаються до цивільних та військових посад. їхня особиста свобода однаково гарантована: ніхто не може бути підданий переслідуванню або затриманий інакше, ніж у передбачених законом випадках.

• Кожний має право вільно сповідувати свою релігію. Але державною вважається католицька релігія.

• Французи мають право оприлюднювати і друкувати свої думки, погоджені із законами, що передбачають покарання за зловживання цією свободою. Будь-які переслідування за думки, висловлені до реставрації, забороняються.

• Король є верховним головою держави. Законодавча влада здійснюється спільно королем, палатою перів і палатою депутатів від департаментів.

• Виконавчу владу здійснює кабінет міністрів, який призначається королем.

• Право законодавчої ініціативи має король. Палати перів і депутатів можуть лише просити короля запропонувати закон і вказати, яким, на їх думку, повинен бути його зміст.

• Право призначення перів Франції належить королю. Палата депутатів складається з депутатів, обраних виборчими колегіями в департаментах.

• Жодний депутат не може входити до складу палати, якщо він не досяг 40-річного віку і не сплачує прямого податку в розмірі 1 тис. франків. Виборці, що обирають депутатів, не мають права голосу, якщо вони не досягли 30-річного віку і не сплачують прямого податку в розмірі 300 франків.

• Старому дворянству повертаються його титули, а нове дворянство зберігає набуті.