# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Мета : Повідомлення теми та мети. Мотивація навчальної діяльності. Ознайомлення дітей з поняттям „інформатика" та інформація; розвивати мову і мовлення, логічне мислення, пам'ять.
Організаційна частина. (Інструктаж з ТБ у кабінеті інформатики).
Як виникла інформатика?
Інформатика - наука про методи та засоби отримання, обробки, зберігання, передавання, подання та використання інформації в різних галузях людської діяльності.

Назва „інформатика" походить від слова „інформація" що означає відомості про що-небудь. За кордоном замість слова "інформатика" використовують "комп'ютерна наука" ( computer science ) .

У давні часи літописці спочатку на каменях, потім на глиняних табличках записували інформацію про свій час. Записи збереглися у монастирях. Тоді більшість людей не вміли ні писати, ні читати. Всі секрети майстерності передавали усно. Так зароджувалася інформатика (інформація про щось).

Минув час. Виникла необхідність розмноження і поширення інформації. Так виникло друкарство. Видання книг дало можливість вивчати досягнення не тільки окремих людей, але й цілих держав.

Поряд із розвитком автомобілебудування, авіації, ракетобудування та інших галузей діяльності почала розвиватися сфера обслуговування цих напрямків, а саме обчислювальна техніка.

Для успішної роботи в сферах авіа -, судо -, ракетобудування та інших і почали створювати електронно-обчислювальні машини (ЕОМ).

Не можна сказати, що хтось сів і створив ЕОМ. Процес створення тривав роки. І сьогодні ми маємо ЕОМ, що можуть, розв'язуючи різні задачі, виконувати мільйони операцій за секунду.

Звернемось до історії ЕОМ. Першу лічильну машину винайшов у 1642 р. Французький математик Блез Паскаль. Вона вміла додавати, віднімати, множити і ділити числа.

Інформатика - це наука, що вивчає загальні властивості інформації, а також методи і засоби її опрацювання.

Комп'ютерна обізнаність - це уміння спілкуватися з комп'ютером.
Напрямки використання: (застосування комп'ютера)
(англ.. computer від лат. computo - рахунок, обчислюю) - універсальна цифрова обчислювальна машина для різноманітної обробки інформації.

це пристрій, призначений для здійснення заданої, чіткої визначеної послідовності дій з обробки інформації.

- це Інформація дані та відомості, представлені у різних видах.
Види інформації:
Інформація передається:
Властивості інформації
(продаж квитків)

наукова (стаття, доповідь))

Будь - яку речовину можна охарактеризувати за допомогою її властивостей, наприклад тверда, білого кольору тощо. Інформація також має властивості, однак не настільки очевидні, як властивості речовини.

Для того щоб інформація допомагала людині приймати правильні рішення, автоматичному пристрою-правильно функціонувати, необхідно, щоб інформація була об'єктивною, достовірною, повною, своєчасною, корисною та зрозумілою.

Об'єктивність інформації виявляється в тому, що вона відбиває зовнішній світ, який існує незалежно від нас. Конкретна людина сприймає інформацію крізь призму своїх думок та суджень, знань і досвіду, пристрастей та емоційного стану і, як наслідок, може призвести суб'єктивність у відбиття дійсності.

Так, у літописах про давні події інформація об'єктивна, яка підтверджується іншими історичними джерелами, і суб'єктивна, яка відбиває ставлення того, хто складав літопис, до подій минулого, його особисті враження про них.

Достовірною є інформація, яка відповідає реальності. Якщо інформація об'єктивна, то вона й достовірна. Суб'єктивна інформація не завжди є достовірною.

Наприклад, наше враження про те, що сьогодні день холодніший, ніж учора, може бути пов'язане з тим, що сьогодні хмарно, і не підтвердитися температурними даними.

Інформація може втратити достовірність через її навмисне спотворення (у такому разі маємо дезінформацію) або через її пошкодження в технічних системах у процесі передавання.

Інформація є повною, якщо її достатньо для розуміння ситуації та прийняття рішень. Для технічного пристрою повнота інформації є необхідною умовою його правильного функціонування. Недостатність інформації може призвести до неадекватної оцінки ситуації і мати непередбачувані наслідки.

Так, уривчасті дані, отримані службами безпеки США про підготовку терористичного акту не дозволили скласти достатньо повної картини про наміри злочинців, як наслідок, не було вжито надійних заходів для їх перешкоди та уникнення трагедії 11 вересня 2001р

інформатики означає, що вона є саме тією, яка потрібна на даний момент, суттєвою, важливою на цей час. Цю властивість інформації називають такожСвоєчасність актуальністю (від англ. actual ,що означає "існуючий у дійсності", "дійовий").

Найбільш швидко втрачається актуальність інформації, отриманої в результаті вимірювань, проте й будь-яка інша інформація має свій термін дійсності.

Наприклад, для багатьох галузей діяльності (мореплавства, повітряного транспорту, сільського господарства та ін.) надзвичайно важливим є прогноз погоди на найближчий та віддалений час, тому в усьому світі до опрацювання чисельних метеоданих, отриманих з різних пунктів нашої планети та від штучних супутників, залучається найпотужніша обчислювальна техніка.

Корисність (інакше кажутьадекватність, відповідність,) інформації визначається з огляду на ті завдання, які можна розв'язувати за її допомогою

Діяльність сучасної людини пов'язана з різними інформаційними процесами (запам'ятовування д/з; прослуховування радіопередач; пошук телепрограми, яка вас цікавить, у газеті; робота на комп'ютері.

Часто разом з корисною подається некорисна інформація, тобто така, яка є зайвою, або надлишковою. Її називають шумом.

Наприклад, інформація з рекламних роликів під час перегляду кінофільму звичайно сприймається як зайва, проте у разі зацікавленості глядача у тій продукції, що рекламується, ця інформація виявляється для нього корисною.

У технічних системах під шумом розуміють вплив сторонніх чинників, насамперед випадкового, природного характеру на роботу системи. Опрацювання інформації в техніці завжди пов'язане з виділенням корисного сигналу (тобто сигналу, який несе інформацію) серед шумів, цей процес називаєтьсяфільтрацією.

Інформація має реальну цінність тоді, коли вона є зрозумілою. Тільки за такої умови її можна використовувати. Для цього інформацію виражають ясно, однозначною і подають так, щоб споживач міг її розпізнати та зрозуміти. Залежно від того, для кого призначається інформація, вибирають ту чи іншу форму її подання.
Інформаційні процеси
Зрозумілість та якісність інформації є вкрай необхідною, якщо це стосується "букви закону", правил безпеки життєдіяльності, інструкцій, які є обов'язковими для виконання, важливих повідомлень, розбіжність у тлумаченні яких неприпустима.

Інформацію, орієнтовану на широке коло споживачів або на швидке сприйняття, найчастіше подають в образній формі. Такими, наприклад є дорожні знаки, знаки-орієнтири в аеропортах, на вокзалах...

До інформаційних процесів належить:

До основних методів збирання інформації належать:
Опрацювання інформації
Сутність експерименту полягає у здійсненні цілеспрямованих впливів на об'єкт чи явище і вивчення його реакцій на ці впливи. Проведення експерименту є потужним методом наукового пізнання дійсності.

До методів здобуття інформації належать:

Зібрана інформація вивчається, оцінюється, аналізується, осмислюється, і на цій основі створюється нова інформація.

Стосовно процесу опрацювання інформації людиною, живим організмом чи технічним пристроєм розрізняють вхідну (первісну) інформацію, яка отримується до початку процесу, і вихідну (вторинну), яка є результатом цього процесу.
Нагромадження інформації
Опрацювання інформації може складатися з декількох етапів і може містити такі, як:

Ä , яке може здійснюватися шляхом логічного аналізу інформації, умовиводів або шляхом виконання певної послідовності дій над даними для отримання потрібного результату. Така послідовність називається Власне опрацювання алгоритмом.
Зберігання інформації
Як правило, інформація не застосовується там і тоді, коли її отримано. Вона потребує нагромадження та збереження для того, щоб нею було можливо скористатися у подальшому.

Процес нагромадження інформації передавання здійснення таких операцій, як:

Інформація завжди нагромаджується на певному носії, тому зберігання інформації потребує перш за все надійних носіїв, що якомога менше піддаються фізичному зносу.

У наш час, коли переважна більшість інформації, у тому числі й фінансової, науково - технічної, статистичної, зберігається і циркулюється в технічних системах, однією з найважливіших проблем є захист інформації від несанкціонованого доступу до неї, від пошкоджень у процесі її збереження. Причиною пошкодження інформації можуть бути раптові збої апаратури, недосконалість технічних пристроїв або зловмисне проникнення у комп'ютерну систему.

Для захисту інформації вживають спеціальних заходів:

Законодавчі , які визначають інформацію об'єктом кримінально - правового захисту і встановлюють кримінальну відповідальність за комп'ютерні злочини;

які перешкоджають несанкціонованому доступу до інформації в комп'ютерній системі;

Організаційно - технічні, які спрямовані на забезпечення працездатності та технічного захисту комп'ютерного обладнання, на регламентацію доступу до нього.
Передавання інформації
Для автоматизації пошуку та надання користувачеві потрібної інформації незалежно від місця її зберігання призначаються інформаційно - пошукові системи.

Сьогодні широкий доступ до різноманітної інформації, поданої в електронній формі, забезпечується глобальною мережею Інтернет, яка містить без перебільшення гігантські обсяги інформації.
Тема: Форми і способи подання повідомлень. Кодування повідомлень, за допомогою яких передається інформація. Поняття про сучасні засоби зберігання й опрацювання повідомлень. Носії повідомлень, одиниці вимірювання повідомлень. Носії повідомлень, одиниці вимірювання ємності запам'ятовуючих пристроїв. Хід уроку:
У будь - якому процесі передавання інформації завжди можна виділити таких його учасників:

Одним із способів подання інформації є повідомлення. Повідомлення може бути звукове, письмове, подане за допомогою сигналів, тобто засобів деякого алфавіту. Є проблема однозначного тлумачення повідомлення різними людьми, оскільки одну і ту ж інформацію можна подати а допомогою різних повідомлень, а також одне і те ж повідомлення може нести різну інформацію для різних людей. Ту частину повідомлення, яка не несе корисної інформації, називають шумом.

Кожний об'єкт живої чи неживої природи має деякі властивості: розмір, колір, запах, густину тощо. Отже, він несе (зберігає) певну інформацію. Інакше кажучи, він є джерелом, або носієм інформації. Цю інформацію можуть сприймати інші об'єкти, наприклад, люди за допомогою органів чуття.

Інформацію несуть, зокрема, книжки, газети, телепередачі, ієрогліфи на скелі, телеграфні коди у вигляді послідовностей крапок і тире, сигнали світлофора, фотографії тощо.

Носії інформації - це природне або штучне середовище, в якому зафіксована інформ ація: нейрони мозку людини, полотно, магнітна стрічка, диски...

Першими носіями інформації, на яких первісна людина відобразила навколишній світ були: камінь, дерево і шкіра. Пізніше на глиняних дошках, папірусу, тканині.

Сьогодні для тривалого зберігання інформації в комп'ютерах застосовують магнітні та оптичні носії (дискети, диски...).

Інформація зберігається у закодованому вигляді (книги - літери) .

Щоб зрозуміти одне одного, люди придумували назви предметів та явищ - слова. Зі слів за певними правилами утворилися речення. Так виникла мова спілкування. Мову можна розуміти як спосіб кодування інформації, щоб комп'ютер міг обробити інформацію, вона має бути представлена у закодованому вигляді, зрозумілому для комп'ютера.

Отже, необхідна "мова", за допомогою якої комп'ютер зміг би "прочитати" й обробити будь - яку інформацію. Ця "мова" повинна мати таку властивість, щоб зміст представленої за її допомогою інформації можна було "зрозуміти" однозначно, тобто єдиним способом.

Мовою називається система знаків та правил, яка забезпечує спілкування, а також відображення, опис та передавання інформації.

Розрізняють мови природні та штучні. Кількість природних мов та діалектів, які існують в світі, становлять близько 10 000. природні мови утворилися в процесі формування людського суспільства і продовжують розвиватися.

Штучні мови призначаються для окремих галузей діяльності людини. Так , наприклад, у навчання математики використовується мова математичної символіки, а для розв'язування задач на комп'ютері - мова програмування.

Основу будь - якої мови складає її алфавіт.

Алфавіт - упорядкована сукупність усіх знаків мови.

Щоб інформацію компактніше записати до комп'ютера люди із давніх - давен користувалися шифрами. Найпростішими і найзручнішими є цифрові шифри.

Наприклад: кольори райдуги - 0 до 7 цифр.

Різноманітна інформація (дні тижня, ноти та кольори) може бути подана єдиним способом - за допомогою цифр.

Цифри подаються електричними сигналами з якими працює комп'ютер. Для зручності технічного розрізнення в комп'ютері використовуються сигнали двох рівнів. Один з них відповідає цифрі 1, другий - 0. Цифри 0 і 1 називаються війковими. Вони є символами, з яких складається мова, яку розуміє і використовує комп'ютер. Інформація, з якою працює комп'ютер, "кодується" за допомогою цієї мови.

Будь - яка інформація в комп'ютері передається за допомогою двійкових чисел.

Найменшою кількістю інформації є одне з двох можливих значень - 0 або 1. така кількість інформації називається біт ( bit скорочено від англ. Binary digit - двійкова цифра).

На практиці одиницю 1 біт практично не застосовують. Зате використовують одиницю 1 байт.

- це обсяг, який займає на комп'ютерному носії один поліграфічний символ або, точніше, один символ десяткового алфавіту, що може містити до 256 різних символів.

Приклад: Ми_ любимо_інформатику - 19 + 2 = 21 символ, тому кажуть, що її обсяг 21 байт.

Їм відповідають такі двійкові коди:

Приклад кодів у комп'ютері

65 - А 48 - 0

66 - В 49 - 1

67 - С 57 - 9

97 - а 58 - :

98 - в 64 - @
1 Кілобайт = 1 Кбайт = 1024 байт 1 Мегабайт = 1 Мбайт = 1024 Кбайт 1 Гігабайт = 1 Гбайт = 1024 Мбайт
Коди знати не потрібно. Треба лише знати, що в одному байті закодовано 1 символ алфавіту.

Слово "Львів" - 5 байтів (40 біт)
Перетворення інформації у комп'ютері виконує основний пристрій - мікропроцесор.
Швидкість пересилання інформації у каналах зв'язку вимірюють у бітах за секунду (біт/с)
Десяткова система числення. Як подаються числа в десятковій системі числення а п * 10 п + а п-1 *10п-1 + ... + а 1 * 10 1 + а 0 * 10 0
Людина розмовляє зі швидкістю 20 - 40 бітів/с.
Двійкова система числення
Двійкові коди, які застосовуються в комп'ютерних системах для представлення арабських цифр, латинських літер (великих та маленьких, розділових знаків, математичних та деяких графічних і спеціальних символів, закріплені міжнародним погодженням. Ці коди представлені таблицею ASCII ( American Standard Code Information Interchange - американський стандартний код для обміну інформацією). Ця таблиця встановлює 128 кодів. Ще 128 кодів дозволяється використати для внутрішнього обміну інформацією - літер національної мови. Таким чином, встановлено 256 - кодову систему для комп'ютерного спілкування.

4 0 а 2 а 1 а ₀

Для подання числа у двійковій системі використовується подання цього числа за допомогою степенів числа 2.

0=0 2 5=101 ₂

1=1 2 6=110 ₂

2=10 2 7=111 ₂

3=11 2 25=11001 ₂

4=100 2 120=111100 ₂

# data[].attributes.attachment_link.title
Урок 1 - У світі інформатики

# data[].attributes.attachment_link.description
Мета : Повідомлення теми та мети. Мотивація навчальної діяльності. Ознайомлення дітей з поняттям „інформатика" та інформація; розвивати мову і мовлення, логічне мислення, пам'ять. Організаційна частина. (Інструктаж з ТБ у кабінеті інформатики). Як виникла інформатика? Інформатика - наука про методи та засоби отримання, обробки, зберігання, передавання, подання та використання інформації в різних галузях людської діяльності.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Альона Овсійчук

# data[].attributes.attachment_link.title
Фізкультхвилинка.  Руханка "А ти готовий?"

# data[].attributes.attachment_link.title
Підручник з інформатики для 2 класу Ломаковська, Проценко, Ривкінд

# data[].attributes.attachment_link.description
У цій книжці ти вирушиш у цікаву подорож країною Інформатика. Ти довідаєшся, де використовується і з чого складається комп’ютер, що таке інформаційні процеси та інформація, алгоритми. Довідаєшся які етапи створення проходили обчислювальні пристрої, навчишся користуватися клавіатурою та мишкою,