# data[].attributes.body
Davant de la situació que ens hem trobat, ens hem adaptat molt ràpidament i d'una forma increïble a aquesta nova manera de funcionar. Penso que l'esforç i la dedicació absoluta de tots i totes nosaltres, ho ha fet possible.

# data[].attributes.headline
L'agraïment de les famílies i dels alumnes

# data[].attributes.subject
L'agraïment de les famílies i dels alumnes

# data[].attributes.body
El que m'ha donat molta energia durant aquest temps han estat les paraules de suport i els agraïments de les famílies, valorant i essent conscients de les dificultats i de la gran feinada que ha suposat el gran repte que hem tingut davant. D'altra banda, també m'ha donat molta energia i he valorat molt quan els mateixos alumnes han estat els que han sabut agrair i valorar tot el que hem anat fent (tasques, activitats...), el que han après i també el suport, l'acompanyament que han tingut durant aquest temps.

# data[].attributes.body
Si ens tronéssim a trobar en una situació similiar una cosa que tinc clara que hauria de fer diferent és aprendre a marcar  o posar uns límits, sobretot en l'horari de treball... sempre tot acaba essent important... però està clar que hem de posar-nos nosaltres mateixos uns límits i és important respectar-los, si no ens cuidem a nosaltres mateixos no podem cuidar als altres.

# data[].attributes.body
Fer fer coses als alumnes és relativament fàcil. El difícil és que els alumnes aprenguin de forma competencial noves coses. Cal pensar en donar eines i instruments i planificar molt bé aquelles pautes per què els alumnes aprenguin competencialment els nous aprenentatges.

# data[].attributes.body
Curiosament parlem que els alumnes que tenim a classe han nascut en una era tecnològica per excel·lència, però el cert és que el temps de confinament ha deixat clarament palès les llacunes digitals que tenen els alumnes. Sorpresivament no tots tenen unes altes competències digitals i alguns estan sobre la línia de no ser capaços de fer servir bé aquestes eines.

# data[].attributes.body
Una descoberta que he fet i contrastada després amb el retorn amb les pròpies famílies ha estat el fet de saber que moltes famílies han estat molt darrere dels seus fills amb una intensitat inhabitual i com alguns d'ells se n'han sortit per aquesta interacció quasi completa dels pares.

# data[].attributes.body
He descobert uns valors i unes maneres d'actuar i treballar dels alumnes que han estat, en la majoria dels casos, una sorpresa súper agradable.

# data[].attributes.body
Amb moltíssima paciència. No estàvem acostumats a treballar d'aquesta manera i ens ha calgut molta paciència per a adaptar-nos d'una manera o altra al món virtual que ens era bastant desconegut. Evidentment amb l'objectiu i el desig de fer-ho tot ben fet.

# data[].attributes.body
Poder comptar cada dia amb els teus companys i companyes tutors i els especialistes d'una manera també a "full horari" ha estat molt motivador i una font inesgotable de bons moments.

# data[].attributes.body
El pas del temps amb l'assoliment de petits èxits en el camp virtual ha estat molt motivador.

# data[].attributes.body
M'ha costat però m'he adaptat a la nova situació i m'ha agradat poder fer servir eines noves que són molt potents i que se'ls pot treure molt de suc. El primer moment de nerviosisme va canviar cap a una rutina novedosa que es va convertir en un temps d'oportunitat per a experimentar noves formes de connexió i de seguiment dels alumnes i els seus aprenentatges.

# data[].attributes.body
I, per tant primer de tot definir-ho. "Què creiem que és el més important en una situación així?"
Un cop ho tinguem clar, centrem esforços en això, tenint clar que abandonarem altres coses. L'error de voler-ho fer tot és un dels ingredients principals de la saturació de feina i la multiplicació d'inversió en hores.
Si aconseguim fer menys coses, les farem millor, i si aquestes coses són les essencials i les fem bé estarem fent una gran feina. I reduint la quantitat de coses reduirem la càrrega de fenia, cosa que ens fa estar millor i treballar millor… s'engega un cicle virtuós.
He de perdre la por a deixar coses en benefici de potenciar d'altres.
Si estem d'acord que en auquesta situación no es pot arribar a tot, proposem-nos fer menys.

# data[].attributes.body
Estic plenament d'acord amb les aportacions anteriors i la seva capacitat energitzant (afecte, companys…) Però posat a la balança jo he perdut molta més energía que no pas he rebut. Confesso haver patit un desgast emocional i energètic enorme. Per tant, el balanç energètic per mi és negatiu.
Crec que val la pena expresar-ho, també perquè llegint tots els "posts" la sensació global de positivisme és evident (i està bé que ho sigui), però crec que no fem justicia si no posem algunes coses a l'altra banda de la balança.

# data[].attributes.headline
Inconvenients de les reunions telemàtiques

# data[].attributes.subject
Inconvenients de les reunions telemàtiques

# data[].attributes.body
Potser pot semblar que són igual d'eficients que les presencials (no crec que ningú pensi que ho són més). Les reunions telemàtiques no permeten un feed-back immediat entre els participants, i això és un gran inconvenient. No es pot fer una rèplica rápida, no s'aprecia una resposta de consens o disconformitat comuna i al moment, no permet interpel·lar eficaçment… (i si s'intenta que sigui així és genera un desordre i tal embolic que no
ens aclarim). El fet d'haver d'intervenir per torns marcats i haver d'aprofitar el moment que tens la paraula per intentar dir tot el que volies, com volies… la dificultat de matissar al moment quan algú altre respòn al que has dit… es perd tota la fluidesa de les reunions presencials.
Això en un context totalment novedós i desconegut com el que hem viscut fa encara més difícil la COORDINACIÓ: element importantíssim per tirar endavant moltes de les propostes de canvi que hem llegit en aquesta dinámica.
Coodinar-se telemàticament és més dificultós i menys eficient. Això es tradueix ràpidament en més càrrega de feina i més temps per aconseguir ser igual d'efectius.

# data[].attributes.body
La dificultat d'aquest confinament ha estat que vàrem arrencar sense haver pogut planificar. S'ha fet molt bé, però no ens hem permès canvis a mig camí o reformulació d'estratègies d'ensenyament aprenentatge

# data[].attributes.body
A part del que pugui dir de Teams que no hagi dit o explicat ja, que ens donarà una nova visió en el dia a dia en l'escola presencial, crec que la visió de grup, reunions més contínues i amb diversitat d'opinió, i el veure que hem fet de la cooperació una oportunitat i d'aquest contacte continu una possibilitat confirma que hem fet una gran feina.

# data[].attributes.body
Veure, escoltar, sentir aquestes mostres d'afecte i aquests "gràcies" cada vegada que donava un cop de mà eren una vitamina contínua en el dia a dia.

# data[].attributes.body
Ha estat una època complicada, desconeguda y amb un nou camí. Pot haver molta gent que afronti aquesta dificultat amb tranquilitat i altres que puguin encarar-ho amb més dificultat. Però he experimentat aquesta empatia per poder ser al costat dels que necessitaven un bon cop de mà per caminar amb més seguretat.

# data[].attributes.body
Jo no ho encararia com un repte, sinó com un aprenentatge... Era una situació absolutament nova per tothom. Trobar-te amb un entrebanc, o varis, era absolutament normal degut a la desconeixença de tot plegat i trobar-t'ho de cop. Per la meva part, des de la meva posició, ganes i il·lusió per ensenyar a tothom a sortir-ne amb el cap ben alt, i dels demés alta predisposició i adaptació genial!

# data[].attributes.body
Un dels aspectes que més m'ha agradat és la possibilitat d´engegar coses noves que teníem i que encara no hi vèiem el què. Durant les primeres tres setmanes poder afrontar un mètode nou amb una plataforma nova i anar adequant aquesta nova plataforma per al seu benefici. En l'apartat del rol, més o menys igual, no ha canviat gaire, només que no podia transmetre immediatament la resolució de dubtes i peticions.

# data[].attributes.body
Sentir que caminàvem junts en tot aquest enrenou.
Que hem compartit els nostres difícils moments personals i familiars viscuts durant aquest etapa...
Que hem anat junts i en la mateixa direcció i que la dedicació i compromís de tots plegats ha sigut màgica.

# data[].attributes.body
En aquest context tot s'amplifica, sobretot les emocions. I sols però envoltats digitalment de persones ambn les emocions amplificades (tú inclòs/a)… es generen situacions que compraria Tele5 per qualsevol programa en prime-time, presentat per Jorge Javier Vázquez.
Fora bromes... ser conscients d'això ens ha d'ajudar a entendre moltes de les coses que haguem pogut viure en aquest temps i acabar posant-les en el seu punt just de mesura.

# data[].attributes.headline
Empatía i falta d'empatía a parts iguals (o no)

# data[].attributes.subject
Empatía i falta d'empatía a parts iguals (o no)

# data[].attributes.body
En aquesta situació viscuda han resultat molt més evidents les actituds i respostes de gent que empatitza amb tu, amb els altres i amb la situació; i aquells altres que acaben projectant les seves emocions negatives (no generades per nosaltres) cap a tu. Principalment parlo de les famílies.

# data[].attributes.headline
Alumnes digitals sense competencia digital

# data[].attributes.subject
Alumnes digitals sense competencia digital

# data[].attributes.body
En general (sempre és clar, amb excepcions). Però acabes amb la conclusiño que els "fills de les pantalles" saben el que saben de pantalles. I el que saben està en un altre àmbit força lluny de la seva utilitat en quant a eina de comunicació, d'aprenentatge, d'organització…

# data[].attributes.headline
Voluntat, creativitat, flexibilitat, bones intencions i resignació

# data[].attributes.subject
Voluntat, creativitat, flexibilitat, bones intencions i resignació

# data[].attributes.body
I els meus Companys i companyes estic convençut que igual en major o encara més major mesura.
Aclarir que la resignació ha estat la via de sortida quan un cop esgotades les altres de la llista, ja no sabia què fer (que també ha passat).

# data[].attributes.body
S'ha convertit en la metodologia més efectiva en aquest període. I amb aquest mètode on la intenció sempre és l'èxit, el factor novetat+desconexement+pressa fa tenir uns percentatges d'error molt alts… i això genera frustració pel desequilibri entre l'esforç emprat i la recompensa recollida.

# data[].attributes.body
Ha calgut renovar algún material informàtic (despesa potser necessària… però no hem triat el moment de fer-la). I no cal entrar en la connexió a internet, línies telefòniques, materials fungibles... tot un ventall de recursos personals i familiars posats al servei profesional... (però no cal entrar-hi: situació excepcional = mesures excepcionals). Compte!!! Si la exepció esdevé normalitat. Només això.

# data[].attributes.body
La quimera d'establir-te un horari per no para boig s'evidencia quan has de combinar-ho amb desenes de factors (familiars, de dispositiu, de connexió, de demanda...) S'ha treballat quan s'ha pogut. El luxe de dutxar-te un dimarts a les 11h s'equilibra responent xats o mails també a les 11 (però de la nit).

# data[].attributes.body
Cada setmana ha semblat un trimestre. Els canvis en tot han anat a velocitat de vertigen. Ha calgut una triple adaptació (totes tres interrelacionades, simultànies i inseparables: 1. Personal: domèstica, familiar... 2: Professional: canvis metodològics, materials i de enfocament en la nostra tasca. 3: Digital: Metáfora de l'evolució humana de la "destral y la resina" al "Control-C - Control V" entre dilluns de pàsqua i La Moreneta. (S'entén, no?)

# data[].attributes.body
El material que teníem i coneixiem per desenvolupar la nostra tasca durant aquest trimestre (UUDD, recursos...) no servien. Les eines d'avaluació i seguiment tampoc. Per tant, s'ha hagut de pensar, redactar i configurar cada un dels recursos per a cada una de les propostes que volies fer arribar els alumnes.

# data[].attributes.body
Si ja al centre la nostra tasca per arribar a uns límits acceptables demana força més temps de l'establert, en aquesta situació multipliquem això per... *cada docent haurà de posar el "factor" segons el seu cas. (Crec que el el 0 i el 1 no són vàlids... però en això cadascú sabrà...).

# data[].attributes.body
Ha quedat clar que és possible treballar des de casa. Pot ser més eficient que treballar físicament. Quan hi ha una feina individual, des de casa, si es disposa d'aparells, es pot fer millor, més ràpid, més eficient, i més concentrat que a l'escola.
Cal explorar aquesta possibilitat en moments del curs on la presencialitat no és tant important (dies de setembre i de juny), i per exemple, deixar a opció personal anar a l'escola físicament o no alguns d'aquests dies o hores, incloent reunions que son igual d'eficients online que presencialment

# data[].attributes.body
Cal sistematitzar l'atenció que s'ha de donar a distància als alumnes amb necessitats específiques d'aprenentatges, socials, familiars... així com el contacte amb especialistes externs.

# data[].attributes.body
Malgrat que són infants digitalitzats i hiperconnectats, no domines els eines bàsiques d'ofimàtica. Hi ha molts alumnes amb dificultats per gestionar correus, adjuntar documents, moure's pel navegador, editar words, etc. Cal reformular el treball d'ofimàtica que es fa a l'escola de manera vertical (ICT)

# data[].attributes.body
He hagut d'aprendre a gravar, editar i penjar vídeos, ha suposat una inversió de moltes hores i proves, però ara és una eina que ja tinc mínimament activa.

# data[].attributes.body
Les famílies llegeixen les informacions "a mitges" o "en diagonal". Reben tanta informació des de l'escola i des d'altres àmbits, que la comunicació via mail no és eficient en molts casos.

# data[].attributes.body
El seguiment personal en confinament ocupa molt més temps que a l'aula. Caldria reformular les especialitats, i que els especialistes s'encarreguessin de tutoritzar alguns dels alumnes de cada classe.

# data[].attributes.body
Teams o la que sigui. Cal tenir sempre apunt aquesta eina no només per confinaments, sinó perquè permetrà canviar dinàmiques d'aula en molts moments. Hem d'estar apunt infants, alumnes i màquines.

# data[].attributes.body
L'esforç que s'ha fet en alguns moments per incloure matèries dins de les altres ha de mantenir-se.

# data[].attributes.body
Les tutories amb grups petits i individuals eren com petits moments autèntics de classe que et retornaven la motivació.

# data[].attributes.body
He descoberts que algunes nens/es que semblaven tenir un nivell d'autonomia alt, en realitat no ho era tant, i fora del context escolar han tingut dificultats. També ha passat al revés, infants més còmodes per organitzar-se a casa que a l'escola.

# data[].attributes.body
He mirat d'organitzar l'horari de treball de manera que pogués tenir temps per arribar a tot dins d'un horari raonable, però no ho he aconseguit. L'accessibilitat que hem donat als alumnes ha ocupat gairebé tot el temps, i no ha permès temps per preparació i retorn de feines.

# data[].attributes.body
La utilitat d’eines tecnològiques com a suport a l’activitat escolar. El TEAMS i el OneNote crec que s’han de seguir utilitzant. És interessant veure les possibilitats que obren.

# data[].attributes.body
Hi ha hagut més coordinació, ja fos per no carregar massa de feina, en els casos més bàsics, o per integració d’activitats de matèries diferents. Obre un camí per aprofundir en els projectes, tot i que demana molta feina.

# data[].attributes.body
Poder connectar amb els alumnes, confirmar que hi havia algú a l’altra banda de l’ordinador. Un petit succedani de la relació presencial.

# data[].attributes.body
Per altra banda també en la coordinació amb els altres mestres ha estat necessari ser flexible, per exemple per adequar la quantitat de feina a enviar.

# data[].attributes.body
Ha demanat molta més flexibilitat, trencar els esquemes més rígids de l’escola presencial. Per una banda per acceptar que la diversitat de ritmes dels alumnes s’havia fet molt més palesa i que, realment, calia avaluar a cadascun de manera diferent.

# data[].attributes.body
Tots hem hagut d’aprofundir en el que ja sabíem i explorar noves eines que ens han revelat noves possibilitats.

# data[].attributes.body
Treballant a distància calia aprofundir molt més en la preparació de les feines per l’alumnat. Sobre tot em demanava predir quin dubtes tindrian per donar la resposta directament en les instruccions que donava.

# data[].attributes.body
Diria que hi ha dos moments. Primer una etapa complicada on constatar que realment el rol de l’educador a distància és diferent al presencial i que demanava explorar noves estratègies docents.
En la segona etapa, aplicant els canvis en el rol, amb molta més tranquil·litat i seguretat.