# data[].attributes.body
Jag började uppgiften med att göra ett självporträtt i illustrator. Eftersom jag är väldigt ny i programmet tog det lång tid och krävde en del googlingar och youtube-tittande.
Jag utgick från ett fotografi och hade det i bakgrunden för att hjälpa till att hitta formerna. Hade jag gjort om uppgiften hade jag nog funderat över inbjudningarna innan jag valde fotografi och anpassat bilden jag utgick ifrån. Eftersom jag valde en bild med lutning som dessutom är sidocentrerad så var det svårt att hitta två olika, naturliga platser att placera bilden på i de olika inbjudningarna.

När jag skapade PopArt-inbjudan utgick jag mycket från porträttet. Jag tänkte att jag skulle använda porträttet i en bakgrund, inspirerad av Andy Warhols konst med upprepande bilder i olika färgställningar. När jag hade gjort detta och började lägga till text etc. kände jag att det kändes väldigt rörigt när det hände så mycket i bakgrunden. Jag gjorde ytterligare efterforskningar inom pop art och fastnade för Roy Lichtensteins serierutor, med ett ansikte, i närbild och en textruta/pratbubbla.

Porträttets placering, i högra hörnet, fick styra resten av layouten. Jag ville ha en stor, iögonfallande rubrik med mycket händelse, utan att det blev rörigt för den sakens skull. Det slutade med att jag valde en färgskala och utgick från tre färger som återkom i de olika elementen men i olika dimensioner, som i det prickiga mönstret. Hade jag haft större erfarenhet och mer tid hade jag arbetat mer med rubriken, som det är nu är jag mer nöjd med uttrycket på den nedre delen av inbjudan. Trots mina ambitioner tycker jag att det ser lite rörigt ut under rubriken, jag skulle vilja reda ut några av linjerna som jag tycker känns oklara.

Jag ville åt pop art stilen, med explosionselementen och serietidningsrutorna men jag ville också hitta en dovare färgskala för att få en retrokänsla snarare än ett färgstarkt uttryck. Återigen var Roy Lichtenstein en inspirationskälla.

När det kommer till val av teckensnitt gjorde jag ett aktivt val att inte använda seriffer. Eftersom texten är uppdelad i små textrutor är det ingen lång, flödande text som blir svårt att läsa på grund av avsaknaden av seriffer. Jag ville även följa serietidningsuttrycket så mycket jag kunde och valde därför ett rent teckensnitt med tunna linjer och med en handskriven känsla.

Jag har under arbetets gång många gånger ställt mig frågan, gör jag det mer komplicerat än det behöver vara? Frågan har kommit upp, framförallt, när det kommit till tekniska lösningar i Illustrator. Jag är säker på att det finns enklare lösningar för att uppnå samma resultat, samtidigt hittade jag ett arbetssätt som fungerade för mig och jag fick fram det uttrycket jag letade efter. Dock så är det möjligt att det resulterat i en onödigt stor fil med väldigt många lager och underlager. Förhoppningsvis kommer det ge sig ju mer man använder programmet och utforskar dess möjligheter.

# data[].attributes.body
Layout, Andy Warhol upplägg.

# data[].attributes.body
Första utkast och grund för självporträttet till inbjudningskorten.

# data[].attributes.body
Att hitta på ett andra partytema var svårt. Det tog lång tid innan jag hittade någon inspiration som tilltalade mig och porträttet jag hade att jobba med. Till slut fastnade jag för formen hos vimpeldekorationerna, som ni kan se på inspirationsbild 1. För att bryta mot föregående inbjudan ville jag ha ett mer romantiskt uttryck i inbjudan och en färgskala i pastelltoner.

Jag började med att göra en preliminär layoutplanering på ytan jag hade att tillgå, med elementen från handskissen. När jag lagt färg på den layouten (den översta med ramar, på skissdokumentet) kändes det som att inbjudan var till ett femårskalas. Den hade passat sig jättebra till ett barnkalas, inte lika bra till en äldre person så jag försökte göra den mer vuxen.

Jag skalade därför ner den och använde färre objekt för att få den renare men arbetade mer med bakgrunden. Grått var från början inte med i min färgskala men jag arbetade med en alternativ layout vid sidan av min rityta i Illustrator och fick då en grå bakgrund som tilltalade mig. Detta resulterade i att jag började laborera kring vad jag kunde göra med nyanser och mönster inom den grå familjen.

Eftersom jag ville ha ett mjukare, mer romantiskt uttryck till den här inbjudan var valet av ett serif-teckensnitt självklart för mig. Jag ville fortfarande hålla det rent och modernt men samtidigt lättläst i den mer flödande texten. Till rubriken och "underskriften" valde jag ett skriptteckensnitt, ett "handskrivet" teckensnitt med penselstil.

Jag beslutade mig för att vrida på dokumentet för att skapa något nytt av den fyrkantiga inbjudan och göra den lite mer lekfull. Jag såg inga restriktioner i uppgiften kring hur vi fick använda ytan, förutom liggande eller stående format på 150x210mm inbjudan. Förhoppningsvis så var det tillåtet att vrida på kvadraten, jag har fortfarande hållit mig inom 150x150mm.

Jag tycker det kändes lite forcerat att man skulle ha med fullständiga kontaktuppgifter. Det är något som jag aldrig själv har med eller ser på inbjudningar jag får. OSA-information med telefonnummer och/eller mail samt adress till var festen ska hållas brukar räcka. Var osäker på om jag kunde ta bort mina personuppgifter om de var samma som OSA och adress till festen? Jag beslutade mig för att lägga de som en ram nedtill på inbjudan för att få som en botten i dokumentet.

Hur jag skulle använda mig av porträttet till den här inbjudan gick från att vara en liten stiliserad ikon tillsammans med personuppgifterna, gömda i ett hörn, till att bli en inramad bild. Anledningen till valet av poloraidbilden med mustasch var främst för att komma ifrån barnkalaskänslan och för att ge gästerna en hint om vad för typ av fest de kunde förvänta sig.

# data[].attributes.body
Alternativ färgställning till inbjudan

# data[].attributes.body
Färger, PopArt-element

# data[].attributes.body
Färdig inbjudan.

# data[].attributes.body
Formerna och tema

# data[].attributes.body
Färdig inbjudan, inte helt korrekt färgåtergivelse.

# data[].attributes.body
Första utkastet till bakgrund.

# data[].attributes.body
Färgskala

# data[].attributes.body
Alternativ färgställning

# data[].attributes.body
Färdig inbjudan, rätt färger men inte vänd korrekt.