# data[].attributes.body
Els egipcis creien que una relació equilibrada entre la gent i els animals era un element essencial en l'ordre còsmic; així, humans, animals i plantes es creia que eren membres d'un sol tot. Els animals, tant domesticats com salvatges, eren doncs una font crítica d'espiritualitat, companyonia i sosteniment per als antics egipcis. Els bous eren el bestiar més important; l'administració aplicava taxes al bestiar en els censos regulars, i la mida d'un ramat reflectia el prestigi i la importància de l'estat o temple que el tenia. A més a més dels bous, els antics egipcis guardaven xais, cabres i porcs. Aviram com ànecs, oques i coloms es capturava en xarxes i es criava en granges, on se'ls obligava a menjar pasta per engreixar-los. El Nil proveïa una font abundant de peix. Les abelles també es van domesticar des de, com a mínim, l'Imperi antic, i proveïen tant mel com cera.

Els antics egipcis feien servir rucs i bous com a bèsties de càrrega, i eren els responsables de llaurar els camps i trepitjar llavors al sòl.

# data[].attributes.body
Una combinació de trets geogràfics favorables van contribuir a l'èxit de la cultura de l'antic Egipte, el més important dels quals era el ric sòl fèrtil resultat de les inundacions anuals del riu Nil. Els antics egipcis eren, així, capaços de produir menjar en abundància, permetent a la població gastar més temps i recursos en passatemps culturals, tecnològics i artístics. La gestió de la terra era crucial en l'antic Egipte perquè les taxes eren assignades basant-se en la quantitat de terra que cada persona tenia.

Conrear a Egipte depenia del cicle del riu Nil. Els egipcis van establir un calendari solar que els permetia preveure les seves crescudes i van reconèixer tres estacions:

# data[].attributes.body
Superen els 10 mil habitants

# data[].attributes.body
Els temples egipcis van ser construïts per al culte oficial dels déus i per a la commemoració dels faraons a l'Antic Egipte i a les regions sota el seu domini. Els temples eren vists com la llar dels déus o dels faraons als quals estaven dedicats i en ells els egipcis duien a terme diversos rituals, les funcions centrals de la religió egipcià.: realitzar ofrenes als déus, recrear passatges mitològics mitjançant festivals i protegir-se de les forces del caos. Aquests rituals eren considerats imprescindibles perquè els déus mantinguessin la maat, l'equilibri diví de l'univers.

Planta dels temples de Deir el-Bahari(I:Temple de Menthuhopep II, de l'Imperi Mitjà; II:Temple de Tuthmosis II i III: Temple de hatsheput, tots dos de l'Imperi Nou).

Planta del temples d'horus a Edfú.

# data[].attributes.body
És un estat de l 'Àfrica nord-oriental. Amb 1 extensió d'1.020.000 km ² , INCLOU la Península del Sinai (considerada part de l Àsia sud-occidental), Mentre que la Majoria del país és Troba a l'nord d'Àfrica. Limita amb Líbia a l'oest, amb el Sudan al sud, amb la mar Roja a l'est, amb Israel i la franja de Gaza al nord-est i amb la Mediterrània.

# data[].attributes.body
Els faraons eren els monarques de l'antic Egipte. Alguns estudis daten la utilització d'aquest terme com una manera de referir-se al rei.  El faraó era considerat un déu a la terra, per la qual cosa ocupava el poder absolut. Van començar a atribuir-se descendència divina des de aquella època van ser  venerats com a fill de Ra.

# data[].attributes.body
L'esclavitud s'ha utilitzat com a força de treball o bé com a mercaderia. La forma d'esclavitud que implica la propietat legal de les persones esta prohibida a tot el món. Els esclaus treballaven per algu i no tenien cap dret.